Постинг
18.07.2018 20:39 -
СТАРИННИ ИТАЛИАНСКИ СОБСТВЕНИ ИМЕНА - ИДЕНТИЧНИ С БЪЛГАРСКИТЕ, АВТОР:МИЛЕНА ВЪРБАНОВА
Автор: milenavarbanova9
Категория: История
Прочетен: 12886 Коментари: 23 Гласове:
Последна промяна: 10.08.2018 10:34
![](https://blog.bg/images/1/1/rss.gif)
Прочетен: 12886 Коментари: 23 Гласове:
10
Последна промяна: 10.08.2018 10:34
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
![Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_top5.gif)
Не съм ровила в италианските телефонни указатели,за да ги търся,макар че такъв метод е резонен и би спестил много усилия.Предлагам само имената,които лично съм чула или прочела в книги и вестнници.Много от тях са още в употреба,с тях се кръщават и съвременните италианци.Впечатлението е поразително:
Андреа(в Средновековието дори се е записвало Андрейа,точно като българското),Бата(мъжко име в Сицилия),Биаджо(Блажия,Благой),Бона, Дардано(невероятно име,идентично с етнонима на дарданите,още е в употреба),Дечо,Дичо,Джото(да,великият художник се е казвал Йото),Дзено(Цено),Делио,("излел е Дельо хайдутин",спомнете си и треньора със същото име),Дино,Досио(Досьо),Енио,Енеа (разбира се,мъжко име),Йоло,Йола,Личо,Лича,Манчо,Мило,Минчо,Мара,
Мита,Недо,Нино,Тано,Трифоне,Чеко(Цеко)и пр.
Фамилни имена,които подсещат,че има или е имало и собствени имена с тоя корен:
Белокоджи(Белокожев),Бенчи,Дзани(Цанев),Дзанини,
Дзоки(Цоков),Велки,Ненчини,Карачоло,Ченчи,Чоли(Чолев),Шара,
и пр.Колкото до Булгари,Булгарели,Булгарини,те изобилстват във всякакви разновидности.
Коментарът,както се казва,е излишен.
Андреа(в Средновековието дори се е записвало Андрейа,точно като българското),Бата(мъжко име в Сицилия),Биаджо(Блажия,Благой),Бона, Дардано(невероятно име,идентично с етнонима на дарданите,още е в употреба),Дечо,Дичо,Джото(да,великият художник се е казвал Йото),Дзено(Цено),Делио,("излел е Дельо хайдутин",спомнете си и треньора със същото име),Дино,Досио(Досьо),Енио,Енеа (разбира се,мъжко име),Йоло,Йола,Личо,Лича,Манчо,Мило,Минчо,Мара,
Мита,Недо,Нино,Тано,Трифоне,Чеко(Цеко)и пр.
Фамилни имена,които подсещат,че има или е имало и собствени имена с тоя корен:
Белокоджи(Белокожев),Бенчи,Дзани(Цанев),Дзанини,
Дзоки(Цоков),Велки,Ненчини,Карачоло,Ченчи,Чоли(Чолев),Шара,
и пр.Колкото до Булгари,Булгарели,Булгарини,те изобилстват във всякакви разновидности.
Коментарът,както се казва,е излишен.
Следващ постинг
Предишен постинг
1.
анонимен -
Много смели асоциации правиш
18.07.2018 21:20
18.07.2018 21:20
но моя коментар е, че ако започнеш спекулираш с етимологията можеш да откриеш връзка на древните българи с аборигените на Австралия, необходими са потвърждения от много повече науки, а сега се появи и генетиката която започна да слага ред в историческата наука, все още не и обръщат достатъчно внимание, но трябва да измине една генертация докато старите исторически динозаври измрат, за да не се срамуват от глупостите които са изписали.
Тук има двама блогъри, Щапаров (син и баща) те са феномени на именните прилики, на тях всичко скитско, сарматско, готско им се струва тракийско... имената!?
На времето на Алеко Константинов при посещението си в Чикаго му се сторило, че индианците били сродни с българите понеже виждал прилика във фолклорните костюми. :)
russofil
цитирайТук има двама блогъри, Щапаров (син и баща) те са феномени на именните прилики, на тях всичко скитско, сарматско, готско им се струва тракийско... имената!?
На времето на Алеко Константинов при посещението си в Чикаго му се сторило, че индианците били сродни с българите понеже виждал прилика във фолклорните костюми. :)
russofil
В шевиците и в цветовете на тъканите има прилика,Алеко е бил съвсем прав.Само че ако ти заговоря за Атлантида,оставила следи по цялата планета и повлияла всички древни култури (оттам идват приликите -от шевиците та до пирамидите),сигурно ще подскочиш.Колкото до посочените италиански имена,касае се не за прилики,а за идентичност с българските,при това генетиците вече си казаха думата - генетичният ни код е един и същ.Разбира се,аз не съм ги чакала,за да направя моите заключения.Италианската историография твърди,че първите заселници на Апенинския полуостров и островите - авзоните,енотрите(правещите вино),сиканите(секули,сикеи),липарите,са дошли от източната част на морето през 15-12-11в.пр.Хр.,т.е.точно по време на гръцкото нашествие и последвалото завладяване.Какви са тези народи според теб?Какъв език са говорили?Самото име Италия има тракийски произход,но за това ще пиша по-късно.
цитирайС интерес очаквам постинга за Италия!
Въпреки, че лесно би могло да се свърже с латинските ИТА, ИТАКВЕ...
И така, по такъв начин.....
Удивително е съвпадението при итакве- и така!
Може ли това съчетание да е взето от нас? Да е заемка? Просто показва общ произход!
За мен името Италия говори за хора, търсещи положителното, утвърждаващи, съгласяващи се....
Градивни хора!
Желая ти успех!
цитирайВъпреки, че лесно би могло да се свърже с латинските ИТА, ИТАКВЕ...
И така, по такъв начин.....
Удивително е съвпадението при итакве- и така!
Може ли това съчетание да е взето от нас? Да е заемка? Просто показва общ произход!
За мен името Италия говори за хора, търсещи положителното, утвърждаващи, съгласяващи се....
Градивни хора!
Желая ти успех!
Как кротко и компетентно академично и категрично го затапи, жаргонно казано, поредния анонимник, зад който се крие антибългарин, нихилист и провокатор, криещ позорно името си и иронизиращ в илюзорна анонимност пред Господа двамата прекрасни независими иновативни Български изследователи лингва – археолози и истински патриоти Щапарови!
Предложението ти "Коментарът,както се казва,е излишен.", което е емблематичен израз за беапелационна подкрепа на дадено становище от обследване, е подходящо за финал и заключение на поста ти, но ние ще се възползваме от синергитичната подложка на публикацията ти и ще демонстрираме в отделна статия сакралната висша етимология на тия 100 % – ви Български имена и всепроникващата сила и мощ на Свещения шифър!
цитирайПредложението ти "Коментарът,както се казва,е излишен.", което е емблематичен израз за беапелационна подкрепа на дадено становище от обследване, е подходящо за финал и заключение на поста ти, но ние ще се възползваме от синергитичната подложка на публикацията ти и ще демонстрираме в отделна статия сакралната висша етимология на тия 100 % – ви Български имена и всепроникващата сила и мощ на Свещения шифър!
Добро утро, Милена. Прилики с италианските имена има и те не са свързани само с живота на част от българите на Алцек. Има ги още от времето на Римската империя, защото като идва на Балканския полуостров намира не само траки. Българите са носители на цивилизация и като разглеждам атласите виждам сходства. Може да видиш една моя тема за имена на едни градове, разположени на много голямо разстояние и време един от друг:
barin.blog/history/2015/10/26/gradovete-olbiia.1402470
Търсил съм и други подобни случаи, както с Олбия.
Поздрави!
цитирайbarin.blog/history/2015/10/26/gradovete-olbiia.1402470
Търсил съм и други подобни случаи, както с Олбия.
Поздрави!
Благодаря на всички за коментарите.Аз се радвам и на критичните,дори и на откровено отрицателните (когато са вежливо изразени),защото това дава възможност за допълнения и уточнения на факти,които съм пропуснала да споделя в основния текст.Използвах формулата "коментарът е излишен" донякъде и с целта да предизвикам коментари.Интересен факт,за който говоря в книгата си,е обичаят на италианците "да подновяват" имената на дядото и бабата,т.е.внучетата да бъдат кръщавани на тях.Този обичай,идентичен с нашия,е отшумял в миналото(както сега се случва и при нас)с унищожението на традиционното общество и много хубави имена,които биха подпомогнали изследователя,са изчезнали.Сега и италианците се кръщават Майкъл,Натан,Хилари и пр.безобразия.Но въпреки това някои реликти от старината са останали.Главно в книгите и архивите могат да се открие характерната и за българите," тавтология" на собственото и фамилното име - Петър Петров,Иван Иванов и пр. Такива примери в Италия са Dossio Dossi (флорентински художник),Cavalcante Cavalcanti (името означавава "аздещ кон", но си е име,а не е прякор,Кавалканте Кавалканти е споменат от Бокачо),Джустиниано Джустиниан(виден венецианец от 16 в.) и др.
към barin
Прочетох прекрасната ти статия,в която привеждаш много интересни факти и паралели.Разбираемо си доста птредпазлив в интерпретациите.Но има основания за повече смелост.Самото име на острова " Сардиния" се различава от етнонима на нашия тракийски народ серди(съответно и от името на Сердика) само заради дифтонга ае и прозтичащия от него различен запис.Поп Пейо в житието на Георги Нови Софийски обаче нарича София "Сардакийският град". Пиша за паралела Сарди(столицата на Лидия)-Сердика(серди)-Сардиния в книгата ми " Връх България".Убеждението ,че нашите "серди" и населението на Сардиния е един и същ народ се потвърждава от традиционното облекло (идентично) и фолклорната музика (сякаш дошла от Родопите).
Успех на всички!
цитирайкъм barin
Прочетох прекрасната ти статия,в която привеждаш много интересни факти и паралели.Разбираемо си доста птредпазлив в интерпретациите.Но има основания за повече смелост.Самото име на острова " Сардиния" се различава от етнонима на нашия тракийски народ серди(съответно и от името на Сердика) само заради дифтонга ае и прозтичащия от него различен запис.Поп Пейо в житието на Георги Нови Софийски обаче нарича София "Сардакийският град". Пиша за паралела Сарди(столицата на Лидия)-Сердика(серди)-Сардиния в книгата ми " Връх България".Убеждението ,че нашите "серди" и населението на Сардиния е един и същ народ се потвърждава от традиционното облекло (идентично) и фолклорната музика (сякаш дошла от Родопите).
Успех на всички!
гръцките имена на българите и "без да се ровя" за всички
димитър, петър, георги, васил, калоян, асен, теодора, атанас ...
библейските
анна, мария, магдалена, павел, иван, христо, михаил ...
чуждите
андрей, миглена, йордан, ангел, доротея, борис, юлиян ...
истини !
цитирайдимитър, петър, георги, васил, калоян, асен, теодора, атанас ...
библейските
анна, мария, магдалена, павел, иван, христо, михаил ...
чуждите
андрей, миглена, йордан, ангел, доротея, борис, юлиян ...
истини !
8.
mar866 -
...
19.07.2018 12:15
19.07.2018 12:15
Познавам един художник - Никодемо Наполеоне;)
цитирайКрасиви имена. На повечето не мога да намеря аналог в западна Европа. Някой би ли посмял да си кръсти децта с тях? ;)
Преслав
Десислава,
Алгара,
Бат-Баян
Боила
Варакур
Диценг
Даргамер
Дърман
Зиези
Зент
Заберган
Ирата
Кардам
Исбул
Кера
Котроман
Косара
Краймер
Лабас- българското име на цар Симеон
Мавроган
Небул
Негавон
Невпровд
Мармиас
Органа
Полемарх
Паган
Парлиг
Прохор
Радивой
Пребънд
Росман
Севар
Сондоке
Сетит
Сурсувул
Токту
Тирадин
Телец
Херушин
Тител
***
цитирайПреслав
Десислава,
Алгара,
Бат-Баян
Боила
Варакур
Диценг
Даргамер
Дърман
Зиези
Зент
Заберган
Ирата
Кардам
Исбул
Кера
Котроман
Косара
Краймер
Лабас- българското име на цар Симеон
Мавроган
Небул
Негавон
Невпровд
Мармиас
Органа
Полемарх
Паган
Парлиг
Прохор
Радивой
Пребънд
Росман
Севар
Сондоке
Сетит
Сурсувул
Токту
Тирадин
Телец
Херушин
Тител
***
Изместваме темата на статията,но и това е необходимо.Интересно е,че в Италия имената Напо и Лапо (точно така!) съществуват и самостоятелно,т.е. има живи италианци,които се казват Напо или Лапо и толкова.Името Наполеоне е съставно - състои се от Напо и Леоне.Не бях се замисляла досега,но ми се струва,че Напо трябва да е някакво прилагателно -" храбър "напр.,за да пасва добре с " лъв" - leone.Но това са волни съчинения,забавлявам се.Истина е обаче,че много старинни корсикански имена,собствени и фамилни,съвпадат напълно или са много близки до българските.
За имената,изброени от valdor1355: да,днес звучат странно.Но мигар Миролюб,Любомир,Звезделин,Звездослав,Цветомир,Цветолюб и пр. няма да звучат странно след някое десетилетие?Може би ще бъдат направо непроизносими?
Кера,Косара,Десислава,Кардам от изброените все още са в обръщение.Италия е пълна с фамилни имена като Пагани,Паганини,Паганели и пр.,а някога собственото име Пагано е било често срещано,документирано е в книгите и художествената литература.Има го у Бокачо.Думата "pagano" означава езичник,нехристиянин,а понякога й се придава още по-лош смисъл - на мошеник,злодей,също като българската дума "поганец". Но тя е преиначена в течение на столетията и истинското й значение е "баган", т.е. дошъл от Бога (древните ,исконните богове),верен на Бога.Това ми хрумва "на първо четене".
Колкото до Негавон,не беше ли Онегавон?
цитирайЗа имената,изброени от valdor1355: да,днес звучат странно.Но мигар Миролюб,Любомир,Звезделин,Звездослав,Цветомир,Цветолюб и пр. няма да звучат странно след някое десетилетие?Може би ще бъдат направо непроизносими?
Кера,Косара,Десислава,Кардам от изброените все още са в обръщение.Италия е пълна с фамилни имена като Пагани,Паганини,Паганели и пр.,а някога собственото име Пагано е било често срещано,документирано е в книгите и художествената литература.Има го у Бокачо.Думата "pagano" означава езичник,нехристиянин,а понякога й се придава още по-лош смисъл - на мошеник,злодей,също като българската дума "поганец". Но тя е преиначена в течение на столетията и истинското й значение е "баган", т.е. дошъл от Бога (древните ,исконните богове),верен на Бога.Това ми хрумва "на първо четене".
Колкото до Негавон,не беше ли Онегавон?
Преди хилядолетия там са живеели българи.
цитирай
12.
анонимен -
От първия ти коментар, ще помоля за две уточнения
20.07.2018 16:25
20.07.2018 16:25
Ти заяви следното "Само че ако ти заговоря за Атлантида" - смятах, че съм добре запознат с географията но не мога да го намеря това място на картата, може ли да помогнеш?
И още нещо "за идентичност с българските,при това генетиците вече си казаха думата - генетичният ни код е един и същ" - преди няколко месеца аз посочих научен доклад от група учени, които посочват, че българите са с най-ниско съдържание от древно-тракийски генни мутации от останалите южно европейски народи, включително балканските народи, българите имаме едва около 4% тракийски генни мутации.
Ще можеш ли да посочиш кой научен доклад си цитирала и на каква основа кода ни с италианците бил един и същ както ти твърдиш? - аз чета няколко западни езика, така че ще те помоля да посочиш научния доклад който си ползувала в оригинал, предполагам че е публикуван в научна институция - в италиански университет може би?
И пиши по-често, особено за Атлантида и нашите атлантически деди, посответе ти ще ми бъдат много интересни, посочи и референциите аз обичам да се задълбавам в различни теми, особено ако те са научни като твоите. :)
russofil
цитирайИ още нещо "за идентичност с българските,при това генетиците вече си казаха думата - генетичният ни код е един и същ" - преди няколко месеца аз посочих научен доклад от група учени, които посочват, че българите са с най-ниско съдържание от древно-тракийски генни мутации от останалите южно европейски народи, включително балканските народи, българите имаме едва около 4% тракийски генни мутации.
Ще можеш ли да посочиш кой научен доклад си цитирала и на каква основа кода ни с италианците бил един и същ както ти твърдиш? - аз чета няколко западни езика, така че ще те помоля да посочиш научния доклад който си ползувала в оригинал, предполагам че е публикуван в научна институция - в италиански университет може би?
И пиши по-често, особено за Атлантида и нашите атлантически деди, посответе ти ще ми бъдат много интересни, посочи и референциите аз обичам да се задълбавам в различни теми, особено ако те са научни като твоите. :)
russofil
Че кодът ни с италианците е най-близък е публикация на проф Карамелли-Световно известен италиански генетик!
Аз пък съм любопитен да науча ,коя е тази група учени, която е определила 4- те процента!?
Това е научен абсурд! Това е хипер научен абсурд, ако изобщо е "научен"!
Народът, който живее в тракийските земи, в долината на тракийските царе, от чийто земи е и Спартак, да няма нищо общо с тях-траките
Впрочем, какво ти пречи да се откриеш, от какво си гузен, та се криеш?
Прояви смелост!
цитирайАз пък съм любопитен да науча ,коя е тази група учени, която е определила 4- те процента!?
Това е научен абсурд! Това е хипер научен абсурд, ако изобщо е "научен"!
Народът, който живее в тракийските земи, в долината на тракийските царе, от чийто земи е и Спартак, да няма нищо общо с тях-траките
Впрочем, какво ти пречи да се откриеш, от какво си гузен, та се криеш?
Прояви смелост!
14.
mar866 -
...
20.07.2018 19:33
20.07.2018 19:33
milenavarbanova9 написа:
Името Наполеоне е съставно - състои се от Напо и Леоне.Не бях се замисляла досега,но ми се струва,че Напо трябва да е някакво прилагателно -" храбър "напр.,за да пасва добре с " лъв" - leone.
Аз имах предвид Никодемо (от нашето Никодим), но може и да имаш право за Наполеоне, защото двойните имена в повечето случаи са изписани слято. (Giancarlo, Pierluigi, Giampietro и т.н.) Ще разпитам за "Напо" дали не означава нещо на диалект. Ако е абруцезки, може и да го разгадаем:)))
Да, коментарът ми е извън паралела общото между италианските и българските имена. Не доуточних, че "български имена" след престъплението на Борис- Михаил почти не са останали. НЯМА. Дори е сменил имената на синовете си с християнски. За това си направих труда да селектирам една извадка с имена на прабългарски ханове, боляри и войни, достигнали до нас, понеже всичко, което не идва от прабългарите, не бива да се нарича БЪЛГАРСКО.
Имената, с които боравим днес са "мултикултурен микс" и при всички положения ще се намерят общи корени и звучене.
П.п: Както съм намерила Имената, така съм ги преписала, нямам претенции за абсолютна правилност.
Поздрави. :)
цитирайИмената, с които боравим днес са "мултикултурен микс" и при всички положения ще се намерят общи корени и звучене.
П.п: Както съм намерила Имената, така съм ги преписала, нямам претенции за абсолютна правилност.
Поздрави. :)
Съжалявам,че в предишния си отговор бях,макар и съвсем малко рязка,което е породило и раздразнението в тона на новия ти въпрос.
Разбира се,не намираме Атлантида на географските карти,но за нейното съществуване постоянно излизат повече или по-малко косвени доказателства,включително пирамиди по дъното на Атлантическия океан.Отказвам да вярвам,че египтяните и американските народи са се завтекли да строят с каменните си сечива пирамиди за гробници на своите царе.Обидно ми е,че подобни басни още се проповядват от университетските катедри.Аз съм от тези "противници на науката",които не вярват,че съвременният човешки род е произлязъл от маймуните и се е цивилизовал по еволюционен път.Нещо повече,аз съм от онези " напълно луди",които сериозно допускат,че под повърхността на планетата съществува Агарти,долната земя,приютила представители на предишни раси и цивилизации.Преди време прочетох книгата на Алек Маклелън "От Атлантида до Шамбала", на чийто доводи за съществуването на Агарти не е лесно да се опонира.Забележете,че застъпниците на т.нар."официална историческа наука" не спорят с опонентите си,те просто обявяват аргументите им за "ненаучни", а самите тях за побъркани и ги изключват от всякакъв дебат.
Но кои персонажи олицетворяват " академичната наука"?Моите състуденти,които станаха университетски преподаватели,далеч не бяха най-интелигентните.Бяха обаче забележителни конформисти.Говоря за мнозинството,има и изключения,слава Богу!
Така или иначе само слепец или фанатик би отрекъл,че сме заобиколени от доказателства за съществуването на древни цивилизации,разполагащи с огромна интелектуална и технологична мощ.Наскоро гледах поредното руско видео,в което физици и инженери обясняваха технологията,с която са направени фамозните рисунки на платото Наска.Нормално е,че вече учените от инженерните специалности разкриват все повече от загадките на най-дълбоката древност.Ние,историците,просто нямаме необходимата компетентност.
цитирайРазбира се,не намираме Атлантида на географските карти,но за нейното съществуване постоянно излизат повече или по-малко косвени доказателства,включително пирамиди по дъното на Атлантическия океан.Отказвам да вярвам,че египтяните и американските народи са се завтекли да строят с каменните си сечива пирамиди за гробници на своите царе.Обидно ми е,че подобни басни още се проповядват от университетските катедри.Аз съм от тези "противници на науката",които не вярват,че съвременният човешки род е произлязъл от маймуните и се е цивилизовал по еволюционен път.Нещо повече,аз съм от онези " напълно луди",които сериозно допускат,че под повърхността на планетата съществува Агарти,долната земя,приютила представители на предишни раси и цивилизации.Преди време прочетох книгата на Алек Маклелън "От Атлантида до Шамбала", на чийто доводи за съществуването на Агарти не е лесно да се опонира.Забележете,че застъпниците на т.нар."официална историческа наука" не спорят с опонентите си,те просто обявяват аргументите им за "ненаучни", а самите тях за побъркани и ги изключват от всякакъв дебат.
Но кои персонажи олицетворяват " академичната наука"?Моите състуденти,които станаха университетски преподаватели,далеч не бяха най-интелигентните.Бяха обаче забележителни конформисти.Говоря за мнозинството,има и изключения,слава Богу!
Така или иначе само слепец или фанатик би отрекъл,че сме заобиколени от доказателства за съществуването на древни цивилизации,разполагащи с огромна интелектуална и технологична мощ.Наскоро гледах поредното руско видео,в което физици и инженери обясняваха технологията,с която са направени фамозните рисунки на платото Наска.Нормално е,че вече учените от инженерните специалности разкриват все повече от загадките на най-дълбоката древност.Ние,историците,просто нямаме необходимата компетентност.
Разбира се,не казвам нищо ново.Но и това е достатъчно по въпроса за ситуирането на Атлантида.Тя (и възможните й предходници) е разпознаваема чрез безбройни следи,пръснати по цялата земя(вж.проф.Клаус Дона,Майкъл Кремо,Анджело Питони).Въпреки че голяма част от реликтите са ограбени,укрити,унищожени.Лесно е да отгатнем от кого.
* Да си спомним една една от последните поразителни находки - преди ок. две години в Ирански Кюрдистан бяха открити два "ковчега"- капсули с живите тела на гиганти,поддържани живи от сложни,но миниатюрни апарати с кристали.Телата не бяха в сомати,плътта им беше свежа и еластична. Бяха заобиколени от златни фигурки и аксесоари,изработени със съвършен,немислим и за днешната епоха финес.Обикновено такива находки се отнасят в неизвестна посока от американците.Този път ,предвидимо,иранците ги предадоха на руснаците.И започнаха да се сипят небивалиците на някой си проф.Чудинов за магьосниците Яромир и Радомир ,служители в храма на Рюрик и проспали в земята само 800 години.Днес никой не обелва и дума за тая находка,чакат да се позабрави,за да обявят,че никога не се случвала.Мои познати ми казаха,че въпросният Чудинов принадлежи към " богоизбрания народ".Така че дали ще се нарекат "американци" или "руснаци", доказателствата за истината за човешкото минало отиват все в техните ръце.
По въпроса за 4-те процента.
Към казаното от leonleonovpom2 ще добавя,че се позовавам на доклада на Ангел Гълъбов и на интервютата,дадени от учения.В последните Ангел Гълъбов е дори по-радикален и заявява,че между българите и северноиталианците съществува максимална генетична близост.Наистина,в Южна Италия и Сицилия има много сериозен финикийски(макар че по въпроса за близостта на траките и финикийците тепърва ще пише),арабски и скандинавски и испански инфилтрат.Но пък тъкмо там съществува една бетонна древна тракийска и българска(сикани,секули,секеи) основа.Както писах,аз не се водя само от предпазливите публикации на генетиците,а най-вече от собствените си наблюдения и дирения,за да направя моите заключения.Пък нека ме смятат за не-"научна", никога не съм държала на тая дефиниция.
Пък и наистина,кой ги е измудрил тия 4 процента?Излиза,че сърбите (говоря за автентичните,а не за българите, включени в пределите на сръбската държава от Средновековието до днес) са по-чисти наследници на траките от нас?Та нали цялото "тракийско съдържание" на всички тия нови нации,включително гръцката,иде от това ,че са завоювали тракийски територии и са създали държави с "плът от нашата плът",макар че завоевателните им ядра са чужди.За Румъния пък няма какво да говорим.
цитирай* Да си спомним една една от последните поразителни находки - преди ок. две години в Ирански Кюрдистан бяха открити два "ковчега"- капсули с живите тела на гиганти,поддържани живи от сложни,но миниатюрни апарати с кристали.Телата не бяха в сомати,плътта им беше свежа и еластична. Бяха заобиколени от златни фигурки и аксесоари,изработени със съвършен,немислим и за днешната епоха финес.Обикновено такива находки се отнасят в неизвестна посока от американците.Този път ,предвидимо,иранците ги предадоха на руснаците.И започнаха да се сипят небивалиците на някой си проф.Чудинов за магьосниците Яромир и Радомир ,служители в храма на Рюрик и проспали в земята само 800 години.Днес никой не обелва и дума за тая находка,чакат да се позабрави,за да обявят,че никога не се случвала.Мои познати ми казаха,че въпросният Чудинов принадлежи към " богоизбрания народ".Така че дали ще се нарекат "американци" или "руснаци", доказателствата за истината за човешкото минало отиват все в техните ръце.
По въпроса за 4-те процента.
Към казаното от leonleonovpom2 ще добавя,че се позовавам на доклада на Ангел Гълъбов и на интервютата,дадени от учения.В последните Ангел Гълъбов е дори по-радикален и заявява,че между българите и северноиталианците съществува максимална генетична близост.Наистина,в Южна Италия и Сицилия има много сериозен финикийски(макар че по въпроса за близостта на траките и финикийците тепърва ще пише),арабски и скандинавски и испански инфилтрат.Но пък тъкмо там съществува една бетонна древна тракийска и българска(сикани,секули,секеи) основа.Както писах,аз не се водя само от предпазливите публикации на генетиците,а най-вече от собствените си наблюдения и дирения,за да направя моите заключения.Пък нека ме смятат за не-"научна", никога не съм държала на тая дефиниция.
Пък и наистина,кой ги е измудрил тия 4 процента?Излиза,че сърбите (говоря за автентичните,а не за българите, включени в пределите на сръбската държава от Средновековието до днес) са по-чисти наследници на траките от нас?Та нали цялото "тракийско съдържание" на всички тия нови нации,включително гръцката,иде от това ,че са завоювали тракийски територии и са създали държави с "плът от нашата плът",макар че завоевателните им ядра са чужди.За Румъния пък няма какво да говорим.
Междувременно потърсих някакви сведения за името Напо.Оказва се,че е много рядко срещано.Обратно на Лапо,чиято популярност расте,защото така се казва братът на Джон Елкан,собственик на "Фиат",внук на Аньели.В Интернет намерих статия,чийто автор заявява,че Напо е само умалително от Наполеоне,а самото Наполеоне идва от името на Неапол и някога е звучало като Neapuleus(собствено име).Аз обаче лично се запознах с един Напо,преди много години в Кампания и според него името му не беше умалително от Наполеоне.Все пак обикновените италианци далеч по-малко от българите,се
интересуват от история и етимология,така че казаното от онзи мой случаен познат можеше и да не отговаря на истината.Но ето че един от героите на романа " Маломбра" на Антонио Фогацаро също се казва само Напо,без да се споменава Наполеоне.Така че трябва да продъжаваме с търсенето.
Сърдечни поздрави.
цитирайинтересуват от история и етимология,така че казаното от онзи мой случаен познат можеше и да не отговаря на истината.Но ето че един от героите на романа " Маломбра" на Антонио Фогацаро също се казва само Напо,без да се споменава Наполеоне.Така че трябва да продъжаваме с търсенето.
Сърдечни поздрави.
Съгласна съм с коментара ти.
Поздрави!
цитирайПоздрави!
Относно имената на Валдор!
Пропуснаато е Тервел Във Веронската икона е Требелий
Беллус или бял е хубав!
Между другото в Българският синоним на хубава е точно бяла
Преслав и Десислава си говорят от само себе си, няма какво да се тълкува в тях!
Паган е неверник, както и Пагане, приписвана за съпруга на Аспарух!
Севар-Север е строг, суров по характер!
На Телец също може да се намери обяснение, име, вероятно свързано със Земята
Да не говорим пък за Органа Това е корен на множество думи в говоримия език-включително и орган-във френския-организирам, организация и така нататък Море от думи
Част от изброените думи са гетско-готски-Дицент,Даргамер...
Това само доказва тракийската връзка на Българите Окончанието Рих на Исперрих също! Аларих и така нататък...
Съгласен съм, около Борис има неясни неща!
Например Владимир Хръз Какъв неверник е Хръз или Хръсате, след като има кръст във второто име
Превратът не е заради вярата Заради просвещението е! Владимир не може да се справи с него, докато високообразованият Симеон-може
И Владимир за пръв път се появява при нас После окончанието на мир се появява в изобилие при хърватите-средата на девети век
Владимир-Владее светът!
Чел съм откъси "За Буквите"- "О писменех" Ами тогавашният Български не е кой знае колко по различен от днешния!
Разбира се без преводач!
Той откъде е дошъл, ако не е Български!?
цитирайПропуснаато е Тервел Във Веронската икона е Требелий
Беллус или бял е хубав!
Между другото в Българският синоним на хубава е точно бяла
Преслав и Десислава си говорят от само себе си, няма какво да се тълкува в тях!
Паган е неверник, както и Пагане, приписвана за съпруга на Аспарух!
Севар-Север е строг, суров по характер!
На Телец също може да се намери обяснение, име, вероятно свързано със Земята
Да не говорим пък за Органа Това е корен на множество думи в говоримия език-включително и орган-във френския-организирам, организация и така нататък Море от думи
Част от изброените думи са гетско-готски-Дицент,Даргамер...
Това само доказва тракийската връзка на Българите Окончанието Рих на Исперрих също! Аларих и така нататък...
Съгласен съм, около Борис има неясни неща!
Например Владимир Хръз Какъв неверник е Хръз или Хръсате, след като има кръст във второто име
Превратът не е заради вярата Заради просвещението е! Владимир не може да се справи с него, докато високообразованият Симеон-може
И Владимир за пръв път се появява при нас После окончанието на мир се появява в изобилие при хърватите-средата на девети век
Владимир-Владее светът!
Чел съм откъси "За Буквите"- "О писменех" Ами тогавашният Български не е кой знае колко по различен от днешния!
Разбира се без преводач!
Той откъде е дошъл, ако не е Български!?
"Окончанието" както го наричаш рих показва германската връзка - това че траките за разлика от българите са били предимно руси и рижи, светли хора, а българите са явно по-тъмни.
Фридрих, Дитрих, Дидерих итн германски имена ясно сочат тезата, която аз все пак прибързано не поддържам, че траките са келто-германи или сродни на тях племена.
Траки, келти и германи е ималоо в Европа векове преди да са стъпвали българи - факт.
цитирайФридрих, Дитрих, Дидерих итн германски имена ясно сочат тезата, която аз все пак прибързано не поддържам, че траките са келто-германи или сродни на тях племена.
Траки, келти и германи е ималоо в Европа векове преди да са стъпвали българи - факт.
"-Рих" обаче съществува като наставка и в имена с древнобългарски произход,както с основание е посочил leonleonov."Мир" - съставната частица,която днес за нас е атестат за славянска или германска (скандинавска) принадлежност също може да се намери у древните българи.Това пък няма нищо общо с присъствиет или отсъствието от Европа.
Омир сигурно е виждал траки,Хектор със сигурност е тракиец пар екселанс - прочети как поетът описва външността му.
Римляните са наследници на троянците,латините и сабините.Оставили са ни безброй изображения на своя физически тип - и да има някой рус,той е изключение.
Омръзна ми историята с "етруски - ето русски" (нямам е оборотное),усилията на руснаци и поляци да се изкарат наследници на тоя славен народ.Един поглед към статуите и стенописите на етруските,в които те са изобразили своите физически черти,е достатъчен да попилее тези нелепи напъни.Етруското писмо било славянско.Защо тогава всички славянски народи са безписмени и чакат десет века след Христа,за да получат азбука оттук или оттам.И да не говорим за руните,етруското писмо не е руническо.Етруските идват от Лидия и донасят своята писменост оттам,проучванията недвусмислено показват единосъщността им с траките и дори направо с българите.Италианската историография доста късно,но с ярки доказателства посочи,че етруски,волски,сабини,сабеи,лигури,лепонзи и пр.са един и същи народ.Единосъщен и със сиканите (авзони,енотри),поселили се на юг.Древните селища на етруските носят ясно разбираеми за българина имена: Волсинии(синове на волските),Волтера(земя на волските),Палуска,Мугила(вол
ски и етруски селища),Синья(синове,челяд).Това преплитане на волския евтноним е етруската топонимия изобщо не е случайно.Прочутата Тарквиния в етруски запие звучи като Тархна,а Тарна (Търна) е старото име на лидийската столица,преди да стане Сарди.Пиша за всичко това във Втора глава на книгата си,но не успях да я постна.
Уважавам руснаците,поляците - значително по-малко,но някой трябва да каже на тия втурнали се на лов за славна история господа,че история не се прави с пропаганда,нито се купува с пари.Така сториха евреите - лъгаха,лъгаха и ....Истината има това неприятно свойство да излиза винаги на повърхността.
*Къде са древните градове на тая "изгубена бляскава славянска цивилизация"? Къде са мраморните й или гранитни дворци,великолепните й храмове,статуи,пътища?Какво са оставили нейните поети и историци?От преди или след Потопа води началото си шеметният й възход ?Май нейните глашатаи са избрали най-прекия път - паметници на високоразвита цивилизация вече съществуват в Причерноморието,Балканите,Средиземноморския басейн - дайте да си ги " заплюем" като наши.
Не знам кой е вдъхновителят на тази недотам сръчна машинация,но ми се струва,че тя,освен всичко друго,цели да компрометира руския народ,да замъгли истинските му добродетели и заслуги - и още повече да помрачи отношенията му с българите.
Кражбата на история е кражба на самоличност,на душа - и ограбеният,и грабителят заживяват без ориентири,във фалш - докато удари часът на Истината.
Току-що излязохме от тресавището с "гръцките цивилизатори". Кому е нужно всичко това да се повтаря?
цитирайОмир сигурно е виждал траки,Хектор със сигурност е тракиец пар екселанс - прочети как поетът описва външността му.
Римляните са наследници на троянците,латините и сабините.Оставили са ни безброй изображения на своя физически тип - и да има някой рус,той е изключение.
Омръзна ми историята с "етруски - ето русски" (нямам е оборотное),усилията на руснаци и поляци да се изкарат наследници на тоя славен народ.Един поглед към статуите и стенописите на етруските,в които те са изобразили своите физически черти,е достатъчен да попилее тези нелепи напъни.Етруското писмо било славянско.Защо тогава всички славянски народи са безписмени и чакат десет века след Христа,за да получат азбука оттук или оттам.И да не говорим за руните,етруското писмо не е руническо.Етруските идват от Лидия и донасят своята писменост оттам,проучванията недвусмислено показват единосъщността им с траките и дори направо с българите.Италианската историография доста късно,но с ярки доказателства посочи,че етруски,волски,сабини,сабеи,лигури,лепонзи и пр.са един и същи народ.Единосъщен и със сиканите (авзони,енотри),поселили се на юг.Древните селища на етруските носят ясно разбираеми за българина имена: Волсинии(синове на волските),Волтера(земя на волските),Палуска,Мугила(вол
ски и етруски селища),Синья(синове,челяд).Това преплитане на волския евтноним е етруската топонимия изобщо не е случайно.Прочутата Тарквиния в етруски запие звучи като Тархна,а Тарна (Търна) е старото име на лидийската столица,преди да стане Сарди.Пиша за всичко това във Втора глава на книгата си,но не успях да я постна.
Уважавам руснаците,поляците - значително по-малко,но някой трябва да каже на тия втурнали се на лов за славна история господа,че история не се прави с пропаганда,нито се купува с пари.Така сториха евреите - лъгаха,лъгаха и ....Истината има това неприятно свойство да излиза винаги на повърхността.
*Къде са древните градове на тая "изгубена бляскава славянска цивилизация"? Къде са мраморните й или гранитни дворци,великолепните й храмове,статуи,пътища?Какво са оставили нейните поети и историци?От преди или след Потопа води началото си шеметният й възход ?Май нейните глашатаи са избрали най-прекия път - паметници на високоразвита цивилизация вече съществуват в Причерноморието,Балканите,Средиземноморския басейн - дайте да си ги " заплюем" като наши.
Не знам кой е вдъхновителят на тази недотам сръчна машинация,но ми се струва,че тя,освен всичко друго,цели да компрометира руския народ,да замъгли истинските му добродетели и заслуги - и още повече да помрачи отношенията му с българите.
Кражбата на история е кражба на самоличност,на душа - и ограбеният,и грабителят заживяват без ориентири,във фалш - докато удари часът на Истината.
Току-що излязохме от тресавището с "гръцките цивилизатори". Кому е нужно всичко това да се повтаря?
Здравейте, поздравявам Ви за интересните и ценни материали! Всички любители знаем за българската връзка в Италия, но друго е да го усетим от първа ръка с чудесния Ви разказ! Благодарности за труда по опазване на паметта Българска! Историята и топонимията, която цитирате във "Виа Болгера", са потвърждение за местния произход на българите на Балканите – кауза, на която съм посветил вече над 15 години. Можете да погледнете някои от публикациите ми и ще се радвам да си сътрудничим в борбата за опазване на паметта и разкриване на истинската ни история!
С най-добри пожелания!
Мартин Константинов
цитирайС най-добри пожелания!
Мартин Константинов
Благодаря Ви,господин Константинов.Този ден,по различни лични причини,беше труден за мен,но Вашето послание укрепи духа ми.Веднага ще потърся публикациите Ви.Още веднъж сърдечно благодаря за чистите и топли думи и Ви желая успешна седмица!
цитирай
25.
aristotelis -
Николай Овчаров: В Бурятия и Монголия видяхме запазени древните танци и ритуали, които са изпълнявани от нашите предци
22.05.2019 13:10
22.05.2019 13:10
9 Април 2011 | Агенция "Фокус": По повод завръщането на българска експедиция от Бурятия и Монголия, Агенция „Фокус”разговаря с археолога проф. Николай Овчаров.
Фокус: Проф. Овчаров, какви са впечатленията ви от експедицията, която проведохте в Монголия и Бурятия?
Николай Овчаров: Това беше една полуекспедиция – полуделегация в едни неизследвани от български учени краища. Тя не беше само с цел изучаване на историята, тъй като тя е организирана от Ордена на рицарите тамплиери в България. Моите други трима колеги са бизнесмени, които се занимават със строителство, така че ние имахме не само научни занимания, но и бизнес интереси. В тази насока бяха особено важни срещите, които проведохме с много влиятелни хора – министри, кметовете на двата града – Улан Уде, столицата на Бурятия и Улан Батор, столицата на Монголия. Срещнахме се с хора от бизнеса, с туроператорски фирми. След това пристигнаха и писма, които донесохме в България за побратимяване на София с Улан Батор и на Варна с Улан Уде. Писмата вече са предадени на кметовете на съответните градове. Надявам се нещата да се развиват. Тези страни в Централна Азия са изключително интересни – и като история, и като природни забележителности. Бурятия се намира на езерото Байкал – може би най-красивото в света езеро, второто по големина. Занимавах се освен с историческите въпроси и с проблемите на туризма. Видяхме уникални неща като например пълен двучасов шамански обред, който успях да заснема с камера в Бурятия.
Много е важно това за нашата история, защото преди 2000 години по тези земи в Централна Азия са живели прабългарите, които са изповядвали подобна религия. Ние намираме в Плиска и Преслав по стените рисунки на шамани, техни атрибути при разкопки в земята.
Аз съм единственият български учен, който е успял да съзре това нещо на живо, както е ставало по времето на хан Аспарух. Това е много важно и полезно, донесох и литература, по която ще работим.
Другият въпрос, освен прабългарите, беше монголите и тяхното нашествие в Европа през XIII век, защото имаме контакти и с тази култура, с ордите на Чингис хан и неговите наследници. Именно в тази насока извърших много изследвания и получих предложение от колегите в Държавния университет в Бурятия за лекции през следващата година, които да обяснят късния етап от нашествието на хуни и монголи в Европа, за което се знае твърде малко.
Фокус: Какво е характерно за шаманските практики и какво ново научихте за историята на прабългарите?
Николай Овчаров: Самият факт, че ние с главния шаман, организация „Тангра”, която е към президентството на Бурятия и представлява Съветът на президента, с него поговорихме преди обреда. Оказа се, че макар и теоретично знам много за шаманството, за боговете, за духовете, които се викат. Аз го знам от научната литература. Той беше много учуден, че имам такива познания. Занимавал съм се с тази тема – с Тангра, с женското божество в прабългарската религия, с духовете, които шаманите са викали. В България имаме теоретичните познания за нещата и археологическите находки, а Бурятия и Монголия видяхме на дело след хилядолетия запазени тези древни танци, ритуали, които са изпълнявани и от нашите предци.
Фокус: Какви са доказателствата за произхода на българите по тези земи?
Николай Овчаров: Доказателства в прекия смисъл „там са били прабългарите” не можем да намерим, но знаем от историческите извори, че в периода II – I век пр. Хр. до I век сл. Хр. прабългарските племена са били в голяма империя на хуните, която е обхващала цяла Централна Азия и е граничила на юг с Китай. За това има доказателства, които са доста добре определени от учените, като покойния проф. Станчо Ваклинов в неговата книга „Формиране на старобългарската култура”.
По-късно вече хуните са разгромени, тогава започва и Великото преселение на народите, което изтласква и българските племена на запад към Приазовието, откъдето започва и европейската им история. Не можем да намерим пряко доказателство за това „те са тук или там”, но можем да видим ритуалите, обредите и религиите в годините, когато те са били по тези места. Това ще бъде особено полезно за културологията, която изучава тези древни ритуали.
Фокус: По отношение на туризма – има ли интерес от страна на местните хора към България и обратното – на българите към тези дестинации?
Николай Овчаров: Обсъдихме и развитието на туризма. Предвиждаме създаването на дестинации, които да преодоляват това солидно разстояние и българите да могат да видят тази екзотична природа от земното кълбо, и хората от Монголия и Бурятия, много, от които не са идвали никога в Европа. Те могат да дойдат на Българското Черноморие и да видят българското културно наследство. Преди да отидем само един от нас беше ходил там. Идеята е да се види от страна на българите този уникален край. Като всяка туристическа дестинация, тя трябва да има своята реклама. Неслучайно бях кръстил нашата експедиция „По следите на прабългарите и Чингис хан”, защото това са ключовите понятия и рекламни термини, които могат да заведат българите там, за да видят тези исторически места.
Другото е природата – езерото Байкал и други природни забележителности, които са уникални. Това е дестинация, към която полетът е тежък, през Москва. Говорихме с колегите в двете страни за създаването на чартърни полети, които да стигат или до столицата на Бурятия Улан Уде, или до столицата на Монголия Улан Батор. Мисля, че това е напълно постижимо. Ако има чартърни полети, това ще намали и цената на билетите и ще ускори пътуването дотам.
Двете републики са съседни, на разстояние от 600 км, което изминахме с коли. Що се отнася до тяхното пътуване, за тях Европа е не по-малко екзотична, отколкото тези страни, в които бяхме. Тяхното желание да посетят България също е много голямо. То ще се направи на базата на същите условия – чартърни полети. Имаме идея да създадем едно малко представителство на Бурятия и Монголия във Варна, където хората ще могат да виждат рекламни материали, презентации и филми, които да покажат на българите какво биха могли да видят по тези страни.
Имаше кръгла маса за туризма, на която представих кампанията „Чудесата на България”, която предизвика голям интерес там. Отделно бе представен един филм за Перперикон и Татул, който също предизвика голям интерес. На срещата бяха всички туроператорски фирми и от съседните области. Вече можем да говорим не само за тази част, но и за други области от Централна Азия, от бившия Съветски съюз и Далечния Изток, които също се интересуват от подобен вид туризъм.
Аделина ГЕОРГИЕВА
цитирайФокус: Проф. Овчаров, какви са впечатленията ви от експедицията, която проведохте в Монголия и Бурятия?
Николай Овчаров: Това беше една полуекспедиция – полуделегация в едни неизследвани от български учени краища. Тя не беше само с цел изучаване на историята, тъй като тя е организирана от Ордена на рицарите тамплиери в България. Моите други трима колеги са бизнесмени, които се занимават със строителство, така че ние имахме не само научни занимания, но и бизнес интереси. В тази насока бяха особено важни срещите, които проведохме с много влиятелни хора – министри, кметовете на двата града – Улан Уде, столицата на Бурятия и Улан Батор, столицата на Монголия. Срещнахме се с хора от бизнеса, с туроператорски фирми. След това пристигнаха и писма, които донесохме в България за побратимяване на София с Улан Батор и на Варна с Улан Уде. Писмата вече са предадени на кметовете на съответните градове. Надявам се нещата да се развиват. Тези страни в Централна Азия са изключително интересни – и като история, и като природни забележителности. Бурятия се намира на езерото Байкал – може би най-красивото в света езеро, второто по големина. Занимавах се освен с историческите въпроси и с проблемите на туризма. Видяхме уникални неща като например пълен двучасов шамански обред, който успях да заснема с камера в Бурятия.
Много е важно това за нашата история, защото преди 2000 години по тези земи в Централна Азия са живели прабългарите, които са изповядвали подобна религия. Ние намираме в Плиска и Преслав по стените рисунки на шамани, техни атрибути при разкопки в земята.
Аз съм единственият български учен, който е успял да съзре това нещо на живо, както е ставало по времето на хан Аспарух. Това е много важно и полезно, донесох и литература, по която ще работим.
Другият въпрос, освен прабългарите, беше монголите и тяхното нашествие в Европа през XIII век, защото имаме контакти и с тази култура, с ордите на Чингис хан и неговите наследници. Именно в тази насока извърших много изследвания и получих предложение от колегите в Държавния университет в Бурятия за лекции през следващата година, които да обяснят късния етап от нашествието на хуни и монголи в Европа, за което се знае твърде малко.
Фокус: Какво е характерно за шаманските практики и какво ново научихте за историята на прабългарите?
Николай Овчаров: Самият факт, че ние с главния шаман, организация „Тангра”, която е към президентството на Бурятия и представлява Съветът на президента, с него поговорихме преди обреда. Оказа се, че макар и теоретично знам много за шаманството, за боговете, за духовете, които се викат. Аз го знам от научната литература. Той беше много учуден, че имам такива познания. Занимавал съм се с тази тема – с Тангра, с женското божество в прабългарската религия, с духовете, които шаманите са викали. В България имаме теоретичните познания за нещата и археологическите находки, а Бурятия и Монголия видяхме на дело след хилядолетия запазени тези древни танци, ритуали, които са изпълнявани и от нашите предци.
Фокус: Какви са доказателствата за произхода на българите по тези земи?
Николай Овчаров: Доказателства в прекия смисъл „там са били прабългарите” не можем да намерим, но знаем от историческите извори, че в периода II – I век пр. Хр. до I век сл. Хр. прабългарските племена са били в голяма империя на хуните, която е обхващала цяла Централна Азия и е граничила на юг с Китай. За това има доказателства, които са доста добре определени от учените, като покойния проф. Станчо Ваклинов в неговата книга „Формиране на старобългарската култура”.
По-късно вече хуните са разгромени, тогава започва и Великото преселение на народите, което изтласква и българските племена на запад към Приазовието, откъдето започва и европейската им история. Не можем да намерим пряко доказателство за това „те са тук или там”, но можем да видим ритуалите, обредите и религиите в годините, когато те са били по тези места. Това ще бъде особено полезно за културологията, която изучава тези древни ритуали.
Фокус: По отношение на туризма – има ли интерес от страна на местните хора към България и обратното – на българите към тези дестинации?
Николай Овчаров: Обсъдихме и развитието на туризма. Предвиждаме създаването на дестинации, които да преодоляват това солидно разстояние и българите да могат да видят тази екзотична природа от земното кълбо, и хората от Монголия и Бурятия, много, от които не са идвали никога в Европа. Те могат да дойдат на Българското Черноморие и да видят българското културно наследство. Преди да отидем само един от нас беше ходил там. Идеята е да се види от страна на българите този уникален край. Като всяка туристическа дестинация, тя трябва да има своята реклама. Неслучайно бях кръстил нашата експедиция „По следите на прабългарите и Чингис хан”, защото това са ключовите понятия и рекламни термини, които могат да заведат българите там, за да видят тези исторически места.
Другото е природата – езерото Байкал и други природни забележителности, които са уникални. Това е дестинация, към която полетът е тежък, през Москва. Говорихме с колегите в двете страни за създаването на чартърни полети, които да стигат или до столицата на Бурятия Улан Уде, или до столицата на Монголия Улан Батор. Мисля, че това е напълно постижимо. Ако има чартърни полети, това ще намали и цената на билетите и ще ускори пътуването дотам.
Двете републики са съседни, на разстояние от 600 км, което изминахме с коли. Що се отнася до тяхното пътуване, за тях Европа е не по-малко екзотична, отколкото тези страни, в които бяхме. Тяхното желание да посетят България също е много голямо. То ще се направи на базата на същите условия – чартърни полети. Имаме идея да създадем едно малко представителство на Бурятия и Монголия във Варна, където хората ще могат да виждат рекламни материали, презентации и филми, които да покажат на българите какво биха могли да видят по тези страни.
Имаше кръгла маса за туризма, на която представих кампанията „Чудесата на България”, която предизвика голям интерес там. Отделно бе представен един филм за Перперикон и Татул, който също предизвика голям интерес. На срещата бяха всички туроператорски фирми и от съседните области. Вече можем да говорим не само за тази част, но и за други области от Централна Азия, от бившия Съветски съюз и Далечния Изток, които също се интересуват от подобен вид туризъм.
Аделина ГЕОРГИЕВА
26.
aristotelis -
Н. Шаранков, Предаване на старогръцките имена на български, 1-ва част
22.05.2019 13:16
22.05.2019 13:16
Николай Шаранков е бакалавър (2001) и докторант по класическа филология (2002-2004). От 2005 г. е асистент по история и историческа граматика на класическите езици. От 2002 г. е член на редакционната колегия на списание Archaeologia Bulgarica, а от 2003 г. – сътрудник на списание L’Annйe йpigraphique. Специализира в Женева. Преподава историческа граматика на старогръцкия език, старогръцки език и автори – атическа ораторска проза и лирика, старогръцки език за начинаещи в специалност „Стара история”. Основните му научни интереси са в областта на историята и историческата граматика на гръцкия и латинския език, палеобалкански езици, антична култура, културна история на българските земи в древността.
Развитието и оформянето на българската антропонимична система става на пластове с течение на времето. В този процес се преплитат и наслояват две големи групи от лични имена –домашни и заети. Още Г. Вайганд, проучвайки личните имена на българите, ги разделя на наследствени и народни. Народните (домашни) собствени имена са наследени от праславянската антропонимична система, както и образувани в ново време с помощта на домашна лексика прости и сложни форми. Към чуждите (или наследствени) антропоними според проф. Н. Ковачев се отнасят тези, които са се разпространили посредством християнската религия. Такива са гръцките, латинските и еврейските по произход имена.
Един от обектите на настоящото изследване са именно гръцките собствени имена у българите. Гръцките лични имена навлизат първоначално в средата на феодализма и най-вече под натиска на църквата след покръстването и приемането на християнската религия през 9. век. Така, чрез християнската вяра и ритуалност, в антропонимичната ни система навлизат множество лични имена от гръцки произход, които започват да изместват старите езически имена. У членовете на отделните родове и семейства през средновековието до падането на България под турско робство е характерна едновременната употреба както на домашно славянско или прабългарски име (наречени общо дохристиянски имена), така и на официално църковно – християнско (каноническо). Дори самият княз Борис І е получил второ име от гръцки произход — Михаил. Историческите и политическите условия водят до все по-силното възприемане и разпространение на християнските имена, в частност на гръцките. “... затова малко от европейските народи са могли да запазят известна част от старите си собствени имена. Можем обаче да кажем, че ние, българите, притежаваме днес покрай имената от християнски произход и едно голямо богатство от хубави, чисто български лични имена, отчасти наследени от старобългарско време, отчасти въведени по-късно” (Л. Андрейчин 1942-43)
Днес гръцките лични имена имат стабилно разпространение и много малко от хората осъзнават първоначалното им нарицателно значение. През средновековието християнските имена са разпространени главно сред духовенството, благородниците и градското население, докато на село чак до миналия век преобладават славянските имена и техните производни. Както и другаде, така и в България, християнската именна система е "преработена" според звуковите и граматични закони на местния език и му се подчинява почти безпрекословно. Затова много българи, разбира се, могат и да не знаят, че Петър е гръцко име и значи "камък", но това не им пречи да смятат името за българско - както постъпват англичаните с Питър, немците с Петер, русите с Пьотр или французите с Пиер.
Гръцките имена са най-многобройни, защото повечето светци са от елинизираните области на Източното Средиземноморие. Понеже около 2/3 от календарните светци и мъченици имат гръцки имена, техният брой у нас надминава 200, а с производните и видоизменени форми — няколко пъти повече.
Гръцки имена у българите
Аброн от гр. Abron , календарно име
Аверкий от гр. Auerkios, календарно име
Аврион от гр. aurion – “утре”
Агата, Агате, Агати от гр. agathe - "добра, блага" - име на календарна светица
Агатангел от гр. agataggelos – “добровестител”
Аглая, Аглаида, Аглай от гр. aglae - "светла"; aglais,-idos - "светловидна
Агнес, Агнеса от гр. agnes – “чиста”
Агрион от гр. agrios – “див, свиреп”
Агура от гр. agouros – “неопитен, незрял, зелен”
Аксения, Аксиния /Авксенти, Авксентия/ - от гр. auxene – “увеличаване”
Акома – от гр. akoma – “още”, пожелателно име – за още деца
Алекси, Алекса, Алексей от гр. Alexios - "който носи помощ, защита"; календарен светия
Александър от гр. Alexandros - "защитник на мъжете"; у нас разпространено около Освободителната война покрай името на руския император Александър ІІ
Александра, Александрина женска форма на Александър
Алипи от гр. аlypos - "безпечален"; календарен светия
Алиса от фр. Alice, а то от гр. aletheia- "истина"
Анастас от гр. Anastasios - "възкръснал"
Анастасия женска форма на Анастас
Анатоли(й), Анатолия от гр. Anatolios от anatole - "изгрев; изток"
Ангел, Ангела, Ангелаки от гр. Angelos - "вестител"
Ангелина съкратено от Евангелина; смятано за женска форма на Ангел
Андрей, Андрея, Андреан, Андреана от гр. Andreas - "мъжествен"; име на евангелски апостол
Андриана, Андрияна женска форма от Андрей
Андромаха от гр. andromahe – “която се бори с мъжете”
Андроник от гр. andronikos – “победител на мъжете ”
Анести от гр. anestios – “бездомен”
Антим от гр. Antimos – име на светец
Антин/а от гр. antinos – “направен от цветя”
Аполон от гр. Apollon – име от античната гръцка митология
Апостол от гр. apostolos - "пратеник; апосто"
Аргир, Арго /Аргил/ от гр. argyros - "сребро"
Ари от гр. Ares – “бог Марс”
Ариета от гр. aarietta – “мила, прелестна”
Аристотел от гр. Aristoteles – име на древния философ
Аркади(й) от гр. Arkadios – “жител на Аркадия в Пелопонес”
Армен от гр.eimarmene – “съдба”
Арсен(ий), Арсо, Арсения от гр. Аrsenios - "мъжествен, юначен"; име на календарен светия
Арта/е/и/ин от гр. artia – “цяла, непокътната”
Архангел от гр. Arhangelos - "старши ангел, архангел"
Архип от гр. Arhippos – “водач, началник на коне”
Архонд/и от гр. arhontes – “големец, господар”
Аспасия от гр. aspasia – “приятна, мила”
Атанас, Атанаска от гр. athanasios - "безсмъртен"
Атина име от гръцката митология - богинята на войната, мъдростта и изкуствата
Афенди от гр. afentes – “господар”
Афенда от гр. afentia – “благородство, знатност”
Ванга, Вангел, Вангела, Вангелия съкратено от Евангел - благовестител
Варвара от гр. barbare- "варварка, негъркиня"; име на календарна светица - частица от мощите на св. великомъченица Варвара се намират в софийската църква "Св. Преображение"
Васил, Васа, Василка, Василена съкратено от Василий - от гр. basileios - "царски, царствен"
Василиса - от гр. basilissa – “царица”
Велизар, Велизара древнотракийско име, от гр. Velisarios пълководец на император Юстиниан
Виза, Визант, Византа, Византи от гр. Byzantios - "византийски"
Врета - от гр. bretas – “грубо дървено изваяние, статуя, идол”
Генади(й) от гр. Gennadios - "благородник"
Гемо, Гемко - от гр. gemos – “товар, пълнеж”, прен. – чедо от сърце
Георги, Георгин, Геро, Гето, Гиньо, Гоце, Гошо от гр. georgos - "земеделец"; име на календарен светия
Герасим, Герас, Гераско от гр. gerasmios - "почитан, почтен"; име на календарен светия
Герган, Гергана, Гери видоизменено от Герги, Герга, а те от Георги
Грамо/а от гр. gramma – “буква, писмо”, пожелателно име – да бъде грамотен
Григорий, Григор, Григоре(и)на от гр. gregoreo - "бдя, стоя буден"; име на календарен светия
Данаил, Даниил - от гр. Daniel – библейски пророк
Дарий, Дария от гр. Dareios - име на староперсийски цар и на календарен светия
Дафина, Дафинка, Дафин от гр. dafne - “дафина, лаврово дърво”
Дафна, Дафне като Дафина
Делфина от гр. adelfe – “сестра”
Демостен от гр. Demostenes – старогръцки оратор
Деспа, Деспина от гр. despoina - "господарка, госпожа"
Деспот, Деспотка от гр. despotes - "господар, владика"
Диагор от гр. Diagoras - име на старогръцки поет
Диаманди от гр. diamanti - "диамант"
Димитър, Димитрина а) разговорна форма от Димитри(й) - от гр. Demetrios - "посветен на богинята на плодородието Деметра", б) свързва се със свети Димитър. Много разпространено в цялата страна.
Дио от гр. dios - "божествен; светъл"; име на календарен светия
Диоген от гр. Diogenes
Дионис, Диониси(й) от гр. Dionysios(син на Диас) - "посветен на бог Дионис"; имена на календарни светии
Домника, Домница от гр. – , календарна преподобна
Доротей, Доротея от гр. Dorotheos - "дар Божи" - име на календарен светия
Доситей от гр. Dositeos – “даден от бога”
Драко от гр. drakos – “змей”
Дросьо от гр. drosos – “роса, прохлада”
Дуко от гр. doukas – “вожд”, то от лат. “dux”
Евангел, Евангелия от гр. euangelos - "благовестител"
Евантия от гр. Euantia – “изобилие на цветя”
Евга съкратено от Евгения или от Евгалия
Евгалия от гр. eugalenos - "тих, спокоен, ясен"
Евгени(й) от гр. Eugenios - "благороден, благопристоен" - име на календарен светия
Евгения от гр. Eugenia - "благородна, благопристойна"
Евда от Евдокия
Евден/а от гр. eudaimon - "щастлив, честит"
Евдоким от гр. eudokimos - "похвален, успешен"; име на календарен светия
Евдокия от гр. eudokia "добра воля, благопожелание"; име на календарна светица
Евдоксия, Евдокси,Евдоси от гр. eudoxia - "добро име, слава"
Евлампий, Евлампия от гр. Eulampios - "блестящ"
Евлоги(й) от гр. Eulogios - "благоразумен"
Евмений от гр. Eumenios – “благосклонен”
Евпраксия от гр. eupraxia - "щастие; добродеяние"
Евредика от гр. Еurydike - име от гръцката митология - любимата на Орфей
Европиди от гр.Europe – “Европа”
Евсевий/я от гр. Eusebios – “благочестив”
Евстати(й) от гр. Eustathios - "издръжлив, траен"; име на календарен светия
Евстрати(й) от гр. Eustratios - "добър воин"; име на календарен светия
Евталия от гр. Euthalia - "цъфтеж, разцвет"
Евтимий, Евтим, Евтима, Евтимия, Евта от гр. euthymos - "с добро настроение, благодушен, весел"; календарен светия
Евтихия от гр. eutyhia - "щастие"
Егей от гр. Aigeus
Екатерина от гр. Aikatherini - име на календарна светица; от katharos (гр.) - чист
Ексена, Ексения, Екса от гр. euxenos - "гостоприемен" или съкратено от Поликсена
Елевтери, Елевтер от гр. eleutheros - "свободен"; име на календарен светия
Елевтерия от гр. eleutheria - "свобода"
Елена от гр. Helene, сродно с hele (гр.) - "слънчева светлина"; в гръцката митология най-красивата сред жените, дъщеря на Зевс и Леда, станала причина за Троянската война.
Елен мъжка форма от Елена
Еморфия от гр. Emmorfia – “хубост”
Ендоника от гр. Endonnike – “вътрешна победа”
Енике/о, Еника/ия от гр. Ioannikios – от Йоан
Ермен, Ермена, Ерменко, Ермин от гр. heimarmene - "съдба"
Ерфан от гр. orfanos – “сирак”
Ефария от гр. euhareia – “прелест, съгласие”
Ефимия от гр. Eufemia – “добро име, добра известност”
Ефрон от гр. Eufron – “весел”
Ефросина гр. eufrosyne - "веселие, удоволствие, радост"
Замфир/а, Зафир/а от гр. samfeiros - "минерал сапфир" (източни езици)- преход на з в с
Згуро от гр. sgouros - "къдрав, къдрокос"
Зинаида от гр. Zenais,-idos - "божествена като Зевс"
Зинови(й), Зино гр. Zenobios - "божествен, Зевсовски живот"
Зисо от гр. Zesos – “ Да живее!”
Зограф от гр. xografos – “живописец”
Зои, Зоя гр. zoe - "живот"
Зосим от гр. Zosimos – “препасан”
Зотико от гр. xotikos – “жизнен”
Игнати(й), Игнат, Игна от гр. Ignatios, лат. Ignatius (от ignis - огън); име на календарен свети
Иконом от гр. oikonomos – “пестелив човек, домакин”
Иларион от гр. `Ilarion – “весел, усмихнат”, то от лат. “”
Илия от гр. `Ilias – “мой бог е Яхве”
Ипатия гр. Hypatia - "върховна"
Иракли, Ираклия от гр. Herakleios - "Херкулесов"
Ирина гр. eirene - "мир"; име на календарна светица
Ириней, Ирин гр. eirenaios - "мирен"; име на светия
Ирон от гр. ieron – “светилище”
Исай, Исая, Иса от гр. `Iosias – “бог помага”
Исидор, Исидора гр. Isidoros - "дар на богиня Изида".
Йероним гр. Hieronymos - "който носи свято име"
Йеротей гр. Hierotheos - "богосвет, свят на Бога"
Йосиф от гр. `Iosef – “бог добавя”
Кайн от гр. Kain – евр., библейско
Калиопа гр. Kalliope - "хубаволика"
Калистрат от гр. Kallistratos - "добър войн"; име на календарен светия
Калус от гр. kalos – “добър”
Калоян име от среднобългарската история ; гр. "хубав Иван"
Калояна женска форма на Калоян
Калуд, Калуди, Калуда от гр. kaloudi - "дар"
Камари от гр. kamari – “гордост, украса”
Карп гр. karpos - "плод"; име на календарен светия
Касандра гр. Kassandra - име от гръцката митология; напоследък се свързва с героиня от популярен латиноамерикански сериал
Кателия от гр. katelaios - "обилен с елей; много милостив"
Кено, Кеньо от гр. kainos – “нов”
Керез от гр. kerasi - "череша"
Кимон от гр. Kimon - прочут атински политик и пълководец от V в.пр.Хр.
Кипарис от гр. kuparissos – “дървото кипарис”
Киприан, Киприян, Кипро гр. Kyprianos - "от остров Кипър"; име на календарен светия
Кирик от гр. Kerukos – “проповедник”
Кирил гр. Kyrillos - "господарски"
Кирияк/и от гр. Kiriakos – “неделен”
Клео гр. kleo - "прославям"
Клеомен от гр. kleos – “слава”
Клеопатра гр. Kleopatra, име от старата история
Климент от гр. klementos – “милостив”, то от латл “clementis”
Кодрат от гр. Kodratos – име на календарен светия
Козма гр. kosmos - "подредба; украса"; име на календарен светия
Кокона, Кокони от гр. kokkona - "госпожа; кокона"
Кора от гр. kore - "девойка, дъщеря"
Корде, Корда от гр. korda – “струна, млада лозова пръчка”
Коста, Косьо гр. Kostas или съкратено на българска почва направо от Костадин
Крино, Крина от гр. krinos – “ цвете крин, лилия”
Крондьо, Кроньо от гр. Kronos – божество от старогръцката митология
Ксант, Ксанти, Ксантия, Ксантина от гр. xantos - "рус, русокос"
Ксения, Ксено от гр. xenia - "тостоприемство"; име на календарна светица
Ксенофон от гр. xenofon – “чуждоезичен”
Ламбри/а, Ламбрин(а) гр. Lampre, блещяст- Великден
Ламбро гр. lampros - "светъл, прекрасен"
Лариса гр. Larissa - град Лариса
Леда гр. Leda - име от античната митология
Леон, Леона гр. leon - "лъв"
Леонид гр. Leonidas - име от древногръцката история
Леонти/я от гр. Leontios - "лъвски" - име на календарен светия
Мавро, Маври, Мавра от гр. mauros - "черен" ; сравни с Черньо
Мавруди, Мавруда от гр. Mavroudis ; или преосмислено от мавруд - винен сорт грозде;
Магдалена, Магдалина от гр. Magdalene; от град Магдала в Палестина
Май, Майя, Мая от месец май или от гр. maia - "майчица" - в гръцката митология дъщеря на Атлант и Плейона, планинска нимфа, родила Хермес
Макари(й), Макарина от гр. makarios - "блажен"; име на календарен светия
Малама от гр. malama - “злато”
Малта от гр. malta - “мека, нежна”
Маргарит, Маргарита от гр. margarites - "бисер"; преосмислено от цветето маргарита
Мелания гр. melaina - "черна"; име на календарна светица
Мелетий гр. Meletios - "ученолюбив"; име на календарен светия
Мерина, Мерима от гр. merimna - “грижа, безпокойство”
Меро от гр. meros - “част, дял”
Методи, Методия гр. Methodios - "който изследва, води се по метод"
цитирайРазвитието и оформянето на българската антропонимична система става на пластове с течение на времето. В този процес се преплитат и наслояват две големи групи от лични имена –домашни и заети. Още Г. Вайганд, проучвайки личните имена на българите, ги разделя на наследствени и народни. Народните (домашни) собствени имена са наследени от праславянската антропонимична система, както и образувани в ново време с помощта на домашна лексика прости и сложни форми. Към чуждите (или наследствени) антропоними според проф. Н. Ковачев се отнасят тези, които са се разпространили посредством християнската религия. Такива са гръцките, латинските и еврейските по произход имена.
Един от обектите на настоящото изследване са именно гръцките собствени имена у българите. Гръцките лични имена навлизат първоначално в средата на феодализма и най-вече под натиска на църквата след покръстването и приемането на християнската религия през 9. век. Така, чрез християнската вяра и ритуалност, в антропонимичната ни система навлизат множество лични имена от гръцки произход, които започват да изместват старите езически имена. У членовете на отделните родове и семейства през средновековието до падането на България под турско робство е характерна едновременната употреба както на домашно славянско или прабългарски име (наречени общо дохристиянски имена), така и на официално църковно – християнско (каноническо). Дори самият княз Борис І е получил второ име от гръцки произход — Михаил. Историческите и политическите условия водят до все по-силното възприемане и разпространение на християнските имена, в частност на гръцките. “... затова малко от европейските народи са могли да запазят известна част от старите си собствени имена. Можем обаче да кажем, че ние, българите, притежаваме днес покрай имената от християнски произход и едно голямо богатство от хубави, чисто български лични имена, отчасти наследени от старобългарско време, отчасти въведени по-късно” (Л. Андрейчин 1942-43)
Днес гръцките лични имена имат стабилно разпространение и много малко от хората осъзнават първоначалното им нарицателно значение. През средновековието християнските имена са разпространени главно сред духовенството, благородниците и градското население, докато на село чак до миналия век преобладават славянските имена и техните производни. Както и другаде, така и в България, християнската именна система е "преработена" според звуковите и граматични закони на местния език и му се подчинява почти безпрекословно. Затова много българи, разбира се, могат и да не знаят, че Петър е гръцко име и значи "камък", но това не им пречи да смятат името за българско - както постъпват англичаните с Питър, немците с Петер, русите с Пьотр или французите с Пиер.
Гръцките имена са най-многобройни, защото повечето светци са от елинизираните области на Източното Средиземноморие. Понеже около 2/3 от календарните светци и мъченици имат гръцки имена, техният брой у нас надминава 200, а с производните и видоизменени форми — няколко пъти повече.
Гръцки имена у българите
Аброн от гр. Abron , календарно име
Аверкий от гр. Auerkios, календарно име
Аврион от гр. aurion – “утре”
Агата, Агате, Агати от гр. agathe - "добра, блага" - име на календарна светица
Агатангел от гр. agataggelos – “добровестител”
Аглая, Аглаида, Аглай от гр. aglae - "светла"; aglais,-idos - "светловидна
Агнес, Агнеса от гр. agnes – “чиста”
Агрион от гр. agrios – “див, свиреп”
Агура от гр. agouros – “неопитен, незрял, зелен”
Аксения, Аксиния /Авксенти, Авксентия/ - от гр. auxene – “увеличаване”
Акома – от гр. akoma – “още”, пожелателно име – за още деца
Алекси, Алекса, Алексей от гр. Alexios - "който носи помощ, защита"; календарен светия
Александър от гр. Alexandros - "защитник на мъжете"; у нас разпространено около Освободителната война покрай името на руския император Александър ІІ
Александра, Александрина женска форма на Александър
Алипи от гр. аlypos - "безпечален"; календарен светия
Алиса от фр. Alice, а то от гр. aletheia- "истина"
Анастас от гр. Anastasios - "възкръснал"
Анастасия женска форма на Анастас
Анатоли(й), Анатолия от гр. Anatolios от anatole - "изгрев; изток"
Ангел, Ангела, Ангелаки от гр. Angelos - "вестител"
Ангелина съкратено от Евангелина; смятано за женска форма на Ангел
Андрей, Андрея, Андреан, Андреана от гр. Andreas - "мъжествен"; име на евангелски апостол
Андриана, Андрияна женска форма от Андрей
Андромаха от гр. andromahe – “която се бори с мъжете”
Андроник от гр. andronikos – “победител на мъжете ”
Анести от гр. anestios – “бездомен”
Антим от гр. Antimos – име на светец
Антин/а от гр. antinos – “направен от цветя”
Аполон от гр. Apollon – име от античната гръцка митология
Апостол от гр. apostolos - "пратеник; апосто"
Аргир, Арго /Аргил/ от гр. argyros - "сребро"
Ари от гр. Ares – “бог Марс”
Ариета от гр. aarietta – “мила, прелестна”
Аристотел от гр. Aristoteles – име на древния философ
Аркади(й) от гр. Arkadios – “жител на Аркадия в Пелопонес”
Армен от гр.eimarmene – “съдба”
Арсен(ий), Арсо, Арсения от гр. Аrsenios - "мъжествен, юначен"; име на календарен светия
Арта/е/и/ин от гр. artia – “цяла, непокътната”
Архангел от гр. Arhangelos - "старши ангел, архангел"
Архип от гр. Arhippos – “водач, началник на коне”
Архонд/и от гр. arhontes – “големец, господар”
Аспасия от гр. aspasia – “приятна, мила”
Атанас, Атанаска от гр. athanasios - "безсмъртен"
Атина име от гръцката митология - богинята на войната, мъдростта и изкуствата
Афенди от гр. afentes – “господар”
Афенда от гр. afentia – “благородство, знатност”
Ванга, Вангел, Вангела, Вангелия съкратено от Евангел - благовестител
Варвара от гр. barbare- "варварка, негъркиня"; име на календарна светица - частица от мощите на св. великомъченица Варвара се намират в софийската църква "Св. Преображение"
Васил, Васа, Василка, Василена съкратено от Василий - от гр. basileios - "царски, царствен"
Василиса - от гр. basilissa – “царица”
Велизар, Велизара древнотракийско име, от гр. Velisarios пълководец на император Юстиниан
Виза, Визант, Византа, Византи от гр. Byzantios - "византийски"
Врета - от гр. bretas – “грубо дървено изваяние, статуя, идол”
Генади(й) от гр. Gennadios - "благородник"
Гемо, Гемко - от гр. gemos – “товар, пълнеж”, прен. – чедо от сърце
Георги, Георгин, Геро, Гето, Гиньо, Гоце, Гошо от гр. georgos - "земеделец"; име на календарен светия
Герасим, Герас, Гераско от гр. gerasmios - "почитан, почтен"; име на календарен светия
Герган, Гергана, Гери видоизменено от Герги, Герга, а те от Георги
Грамо/а от гр. gramma – “буква, писмо”, пожелателно име – да бъде грамотен
Григорий, Григор, Григоре(и)на от гр. gregoreo - "бдя, стоя буден"; име на календарен светия
Данаил, Даниил - от гр. Daniel – библейски пророк
Дарий, Дария от гр. Dareios - име на староперсийски цар и на календарен светия
Дафина, Дафинка, Дафин от гр. dafne - “дафина, лаврово дърво”
Дафна, Дафне като Дафина
Делфина от гр. adelfe – “сестра”
Демостен от гр. Demostenes – старогръцки оратор
Деспа, Деспина от гр. despoina - "господарка, госпожа"
Деспот, Деспотка от гр. despotes - "господар, владика"
Диагор от гр. Diagoras - име на старогръцки поет
Диаманди от гр. diamanti - "диамант"
Димитър, Димитрина а) разговорна форма от Димитри(й) - от гр. Demetrios - "посветен на богинята на плодородието Деметра", б) свързва се със свети Димитър. Много разпространено в цялата страна.
Дио от гр. dios - "божествен; светъл"; име на календарен светия
Диоген от гр. Diogenes
Дионис, Диониси(й) от гр. Dionysios(син на Диас) - "посветен на бог Дионис"; имена на календарни светии
Домника, Домница от гр. – , календарна преподобна
Доротей, Доротея от гр. Dorotheos - "дар Божи" - име на календарен светия
Доситей от гр. Dositeos – “даден от бога”
Драко от гр. drakos – “змей”
Дросьо от гр. drosos – “роса, прохлада”
Дуко от гр. doukas – “вожд”, то от лат. “dux”
Евангел, Евангелия от гр. euangelos - "благовестител"
Евантия от гр. Euantia – “изобилие на цветя”
Евга съкратено от Евгения или от Евгалия
Евгалия от гр. eugalenos - "тих, спокоен, ясен"
Евгени(й) от гр. Eugenios - "благороден, благопристоен" - име на календарен светия
Евгения от гр. Eugenia - "благородна, благопристойна"
Евда от Евдокия
Евден/а от гр. eudaimon - "щастлив, честит"
Евдоким от гр. eudokimos - "похвален, успешен"; име на календарен светия
Евдокия от гр. eudokia "добра воля, благопожелание"; име на календарна светица
Евдоксия, Евдокси,Евдоси от гр. eudoxia - "добро име, слава"
Евлампий, Евлампия от гр. Eulampios - "блестящ"
Евлоги(й) от гр. Eulogios - "благоразумен"
Евмений от гр. Eumenios – “благосклонен”
Евпраксия от гр. eupraxia - "щастие; добродеяние"
Евредика от гр. Еurydike - име от гръцката митология - любимата на Орфей
Европиди от гр.Europe – “Европа”
Евсевий/я от гр. Eusebios – “благочестив”
Евстати(й) от гр. Eustathios - "издръжлив, траен"; име на календарен светия
Евстрати(й) от гр. Eustratios - "добър воин"; име на календарен светия
Евталия от гр. Euthalia - "цъфтеж, разцвет"
Евтимий, Евтим, Евтима, Евтимия, Евта от гр. euthymos - "с добро настроение, благодушен, весел"; календарен светия
Евтихия от гр. eutyhia - "щастие"
Егей от гр. Aigeus
Екатерина от гр. Aikatherini - име на календарна светица; от katharos (гр.) - чист
Ексена, Ексения, Екса от гр. euxenos - "гостоприемен" или съкратено от Поликсена
Елевтери, Елевтер от гр. eleutheros - "свободен"; име на календарен светия
Елевтерия от гр. eleutheria - "свобода"
Елена от гр. Helene, сродно с hele (гр.) - "слънчева светлина"; в гръцката митология най-красивата сред жените, дъщеря на Зевс и Леда, станала причина за Троянската война.
Елен мъжка форма от Елена
Еморфия от гр. Emmorfia – “хубост”
Ендоника от гр. Endonnike – “вътрешна победа”
Енике/о, Еника/ия от гр. Ioannikios – от Йоан
Ермен, Ермена, Ерменко, Ермин от гр. heimarmene - "съдба"
Ерфан от гр. orfanos – “сирак”
Ефария от гр. euhareia – “прелест, съгласие”
Ефимия от гр. Eufemia – “добро име, добра известност”
Ефрон от гр. Eufron – “весел”
Ефросина гр. eufrosyne - "веселие, удоволствие, радост"
Замфир/а, Зафир/а от гр. samfeiros - "минерал сапфир" (източни езици)- преход на з в с
Згуро от гр. sgouros - "къдрав, къдрокос"
Зинаида от гр. Zenais,-idos - "божествена като Зевс"
Зинови(й), Зино гр. Zenobios - "божествен, Зевсовски живот"
Зисо от гр. Zesos – “ Да живее!”
Зограф от гр. xografos – “живописец”
Зои, Зоя гр. zoe - "живот"
Зосим от гр. Zosimos – “препасан”
Зотико от гр. xotikos – “жизнен”
Игнати(й), Игнат, Игна от гр. Ignatios, лат. Ignatius (от ignis - огън); име на календарен свети
Иконом от гр. oikonomos – “пестелив човек, домакин”
Иларион от гр. `Ilarion – “весел, усмихнат”, то от лат. “”
Илия от гр. `Ilias – “мой бог е Яхве”
Ипатия гр. Hypatia - "върховна"
Иракли, Ираклия от гр. Herakleios - "Херкулесов"
Ирина гр. eirene - "мир"; име на календарна светица
Ириней, Ирин гр. eirenaios - "мирен"; име на светия
Ирон от гр. ieron – “светилище”
Исай, Исая, Иса от гр. `Iosias – “бог помага”
Исидор, Исидора гр. Isidoros - "дар на богиня Изида".
Йероним гр. Hieronymos - "който носи свято име"
Йеротей гр. Hierotheos - "богосвет, свят на Бога"
Йосиф от гр. `Iosef – “бог добавя”
Кайн от гр. Kain – евр., библейско
Калиопа гр. Kalliope - "хубаволика"
Калистрат от гр. Kallistratos - "добър войн"; име на календарен светия
Калус от гр. kalos – “добър”
Калоян име от среднобългарската история ; гр. "хубав Иван"
Калояна женска форма на Калоян
Калуд, Калуди, Калуда от гр. kaloudi - "дар"
Камари от гр. kamari – “гордост, украса”
Карп гр. karpos - "плод"; име на календарен светия
Касандра гр. Kassandra - име от гръцката митология; напоследък се свързва с героиня от популярен латиноамерикански сериал
Кателия от гр. katelaios - "обилен с елей; много милостив"
Кено, Кеньо от гр. kainos – “нов”
Керез от гр. kerasi - "череша"
Кимон от гр. Kimon - прочут атински политик и пълководец от V в.пр.Хр.
Кипарис от гр. kuparissos – “дървото кипарис”
Киприан, Киприян, Кипро гр. Kyprianos - "от остров Кипър"; име на календарен светия
Кирик от гр. Kerukos – “проповедник”
Кирил гр. Kyrillos - "господарски"
Кирияк/и от гр. Kiriakos – “неделен”
Клео гр. kleo - "прославям"
Клеомен от гр. kleos – “слава”
Клеопатра гр. Kleopatra, име от старата история
Климент от гр. klementos – “милостив”, то от латл “clementis”
Кодрат от гр. Kodratos – име на календарен светия
Козма гр. kosmos - "подредба; украса"; име на календарен светия
Кокона, Кокони от гр. kokkona - "госпожа; кокона"
Кора от гр. kore - "девойка, дъщеря"
Корде, Корда от гр. korda – “струна, млада лозова пръчка”
Коста, Косьо гр. Kostas или съкратено на българска почва направо от Костадин
Крино, Крина от гр. krinos – “ цвете крин, лилия”
Крондьо, Кроньо от гр. Kronos – божество от старогръцката митология
Ксант, Ксанти, Ксантия, Ксантина от гр. xantos - "рус, русокос"
Ксения, Ксено от гр. xenia - "тостоприемство"; име на календарна светица
Ксенофон от гр. xenofon – “чуждоезичен”
Ламбри/а, Ламбрин(а) гр. Lampre, блещяст- Великден
Ламбро гр. lampros - "светъл, прекрасен"
Лариса гр. Larissa - град Лариса
Леда гр. Leda - име от античната митология
Леон, Леона гр. leon - "лъв"
Леонид гр. Leonidas - име от древногръцката история
Леонти/я от гр. Leontios - "лъвски" - име на календарен светия
Мавро, Маври, Мавра от гр. mauros - "черен" ; сравни с Черньо
Мавруди, Мавруда от гр. Mavroudis ; или преосмислено от мавруд - винен сорт грозде;
Магдалена, Магдалина от гр. Magdalene; от град Магдала в Палестина
Май, Майя, Мая от месец май или от гр. maia - "майчица" - в гръцката митология дъщеря на Атлант и Плейона, планинска нимфа, родила Хермес
Макари(й), Макарина от гр. makarios - "блажен"; име на календарен светия
Малама от гр. malama - “злато”
Малта от гр. malta - “мека, нежна”
Маргарит, Маргарита от гр. margarites - "бисер"; преосмислено от цветето маргарита
Мелания гр. melaina - "черна"; име на календарна светица
Мелетий гр. Meletios - "ученолюбив"; име на календарен светия
Мерина, Мерима от гр. merimna - “грижа, безпокойство”
Меро от гр. meros - “част, дял”
Методи, Методия гр. Methodios - "който изследва, води се по метод"
27.
aristotelis -
Н. Шаранков, Предаване на старогръцките имена на български, 2-ра част
22.05.2019 13:17
22.05.2019 13:17
Николай Шаранков е бакалавър (2001) и докторант по класическа филология (2002-2004). От 2005 г. е асистент по история и историческа граматика на класическите езици. От 2002 г. е член на редакционната колегия на списание Archaeologia Bulgarica, а от 2003 г. – сътрудник на списание L’Annйe йpigraphique. Специализира в Женева. Преподава историческа граматика на старогръцкия език, старогръцки език и автори – атическа ораторска проза и лирика, старогръцки език за начинаещи в специалност „Стара история”. Основните му научни интереси са в областта на историята и историческата граматика на гръцкия и латинския език, палеобалкански езици, антична култура, културна история на българските земи в древността.
Нехриз от гр. neochrizos - "новопомазан"
Никандър от гр. Nikandros - “побеждаващ мъжете”
Никанор от гр. Nikanor - "който вижда победата"; календарен светия
Ники, Ника от гр. nike - "победа"
Никита от гр. niketes - "победител"; име на календарен светия
Никифор от гр. Nikeforos - "победоносец"; календарен светия
Никодим от гр. Nikodemos - "народопобедител"
Николай от гр. Nikolaos - "народопобедител"; име на календарен светия; официална форма срещу народното Никола
Никола съкратено от Николай
Николина женска форма от Никола(й)
Нина от гр. Nina - съкратено от Ioannina; сродно е с името на основателя на асирийската държава Нин; у нас се смята за умалителна форма от Николина
Одисей от гр. `Oduseus - , от античната митология
Олимп, Олимпия, Олимпиада от гр. Olympios - по името на планината Олимп
Онуфри(й) от гр. Onufrios - "който храни магарета"
Орести от гр. `Orestes - от античната митология
Ортодокс/а от гр. ortodoxos - “православен”
Орфей от гр. `Orfeas - от гръцката антична митология
Офелия по името на героинята в Шекспировата трагедия "Хамлет", от гр. ofelos - "полза, печалба"
Пагонат от гр. pafona - “пауница”
Паиси(й) от гр. paisios "детски" - монашеско име
Палая от гр. palaia - “стара”
Паликара, Паликари от диал. паликар - "юнак" (от гр. pallikari)
Панагия от гр. Panagia - "пресвета, всесвета" - епитет на Богородица
Панайот от гр. Panagiotes - "пресвети, всесвети"
Панарет от гр. Panaretos - "добродетелен, вседобродетелен"
Пандази от гр. pantaxes - “всежив”
Пандора от гр. Pandora - "дарена от всички, вседарена" - име от гръцката митология
Панталеймон от гр. Panteleemon - "всемилостив" - име на календарен светия
Пантелея женска форма от Панталеймон
Параскева от гр. paraskeue - "петък"; "подготовка" (за празника)
Параско от Параскева
Парашкева от Параскева с преход на ск в шк
Парашкев мъжка форма от Парашкева
Парис от гр. Paris - име от гръцката митология
Партен/и от гр. partenios - “целомъдрен, девствен”, име на календарен светия
Паруш от гр. "този, който прониква до същината на въпроса", а в евр. - синоним на "много бърз"
Паскал, Паско, Паскалина на гр. Paskalеs от Pasha - "Великден"
Пахомий от гр. Pahomios - "дебел, широкоплещест"; име на календарен светия; монашеско име
Педо, Педьо от гр. - “дете”, като бълг. Момчо, Мома
Пелагия, Пелаги от гр. Pelagia - "морска"; име на календарна светица
Пердика от гр. perdika - “яребица”
Перса, Персида от гр. Persis - “персийка”
Петра, Петрана, Петранка женска форма от Петър
Петър от гр. petros - "камък, скала" - библейско име на евангелски апостол, едно от най-разпространените имена у нас
Пимен от гр. poimen - "пастир, овчар" - име на календарен светия; монашеско име
Платон от гр. Platon - старогръцки философ и календарен светия
Плума от гр. ploumi - “накит, украшение”
Поликсения от гр. Polyxene - "много гостоприемна"
Полимен от гр. Polymenos - "много злопаметен"
Полит от гр. Poliets - “гражданин”
Полихрон от гр. poluhronios - “дълголетен”
Полиян от гр. poluantos - “обилен с цветя”
Пране, Праньо от гр. prama - “домащна вещ, покъщнина”, защитно име като Брусо, Стрехчо, Гърньо
Прокопи(й) от гр. Prokopios от prokope - "напредък, късмет, прокопсия"; име на календарен светия
Прота от гр. prote - “първа”
Прохор от гр. prohoreo - "напредвам"
Пульо от гр. pouli - “пиле, птиче”
Рафаел, Рафаела, Рафаил на гр. Rafael - от евр. "Бог цери"; име на един от библейските архангели
Рахил, Рахила на гр. Rahеl - от евр."дойна овца"; в библията любимата жена на Яков;
Ревека на гр. Rebekka - от евр. "блясък" - библейско име
Ресо, Ресен от гр. areso - "нравя се, харесвам се" или видоизменено от Арсо
Ризо от гр. rizoma - "корен, племе, род"
Сава гр. Savva , а то от sabbaton - "събота" или от името на индийски цар; име на календарен светия
Саранди, Саранда от гр. saranta - "40" - защитно име: да доживее до 40 дена (докато укрепне)
Севаст, Севаста, Севастия от гр. sebastos - "почитан, почтен"; титла на болярин в България и Византия през Средните векове
Селена от гр. Selene - “блестяща, лъчиста”, богиня на Луната
Сигма от гр. sigma - “буква С”
Сидер от гр. sidero - “желязо”
Симанд от гр. semantikos - “важен, значителен”
Симеон на гр. Symeon, библейско име, от евр. Шимон - "изслушване, изпълнение (на молитвата, на желанието)"
Скули от гр. skuli - “куче”, защитно, като Кучо, Песьо
Смирна от гр. smirna - “дръвче мирт или смола от него”
Сократ от гр. Xokrates - древен мислител
Сотир от гр. sotir - "спасител"
София от гр. sofia - "мъдрост"; име на календарна светица, майката на Вяра, Надежда и Любов
Софо от гр. - “мъдър”
Софрон(ий) от гр. Sofronios - "благоразумен"; име на календарен светия; Старо и рядко срещано име.
Спано от гр. spanios - “рядък, изключителен”
Спиридон от гр. Spyridon (от spyris - кошничка за хляб); име на календарен светия
Ставри, Ставро от гр. stauros - "кръст", еднакво по значение с Кръстьо
Стамат, Стаматка гр. Stamates от stamato - "спирам, прекратявам", еднакво по значение със Запрян
Стерьо от гр. stereos - “твърд, здрав”
Стефан(а) от гр. stefanos - "венец"; име на календарен светия - първият мъченик на Христовата вяра
Стилиян(а) гр. Stelianos - "стълпник" (от гр. stele - "стълп, колона") - име на календарен светия. Давали го като защитно име, защото свети Стилиян се смятал за защитник на децата.
Страти съкратено от Евстрати (от гр. Eustratios - "добър воин")
Таисия от гр. Tais
Таксим от гр. taxima - “обещание, обричане”
Тарас(ий) от гр. Tarasios - "безпокоен"; име на календарен светия; вече почти изчезнало;
Тахо от гр. tahys - "бърз";
Темелко побългарена форма на Темелион от гр. tememion - “основа” или Темелаки (от гр.-тур. temel - "основа")
Тео съкратено от Теодоси, Теофил и др.; гр. theos - "Бог"
Теодор(а) старинна и църковна форма на Тодор
Теодоси(й) от гр. Theodosios - "даден от Бога"
Теодосия женска форма от Теодоси
Теофан от гр. Theofanes - "богоявлен" - име на календарен светия
Теофана, Теофания от гр. theofania - "богоявление"
Теофил от гр.Theofilos - "боголюб, приятел на Бога"
Теохар от гр. Theohares - "Божия благодат"
Тимон от гр. Timonoos - "който почита"
Тимотей от гр. Timotheos - "който почита Бога"; библейско име; име на календарен светия; атински пълководец от IV в.пр.Хр.
Тихон от гр. Tyhon - "щастливец"; име на календарен светия
Тодор от гр. Theodoros - "Божи дар"; име на календарен светия; доста разпространено име
Тодора,Тодорка женска форма от Тодор
Трифон от гр. Tryfonos - "който обича удоволствия и веселия", "горд"
Трофим от гр. trofimos - "питомец, възпитаник"; име на календарен светия
Урания от гр. ouranios - "небесен"; име от гр. митология - муза на астрономията
Филалид от гр. filaletes - “правдолюбив”
Филарет от гр. Philaretos - "добродетелен"
Филимон от гр. Philemon - "обичащ" или "приятелски" - библейско име; име на календарен светия
Филип от гр. Philippos - "обичащ конете"
Филипа женска форма от Филип - рядко срещано име
Филотей от гр. filoteos - “любим на бога, боголюб”
Флор от гр. floros - “цвете”, то от лат. “flos, floris”
Франго от гр. fragkos - “европеец”
Фоти(й) гр. Photios (от гр. phos, photos - "светлина")
Харалампи(й)/я от гр. Haralampios - "светнал от радост"
Хари съкратено от Харитон, Харизан и др., б) гр. hare от haris, -itos - "прелест, добрина"
Харизан(а) от диал. харизан - "подарен" (от гр. harizo - "подарявам")
Харитин, Харитина от гр. haris, -itos - "прелест, добрина"
Харитон гр. Hariton от гр. haris, -itos - "прелест, доброта"; име на календарен светия
Хела от гр. "животворна светлина"; в гръцката митология сестра на Фрикс - когато двамата бягали от злата си мащеха Ино, Хела паднала в морето, което сега се нарича Хелеспонт - морето на Хела
Хрис, Хриса, Хриси, Хрисо от гр. hrysos - "златен, злато"
Хрисант, Хрисанта от гр. Hrysanthos - "златно цвете"; име на календарен светия
Христа, Христина женска форма от Христо
Христодор от гр. Hritstodoros - "дар от Христа"
Христодул от гр. Hristodoulos - "раб на Христа"
Христофор/а от гр. Hristoforos - "носител на Христа, христоносец"
Щергени от гр. sterea genia - “Здраво поколение!”
Щерион от гр. stereono - "закрепявам"
Щерьо от гр. stereos - "твърд, здрав"
Ян, Яна, Яне от гр. - съкратено от `Ioannes
Янаки от гр. Iannaki, умалително от Яни
Яначко умалително от Янаки
Яне, Яни от гр. Iannis, съкратено от Ioannes
Ясон от гр. `Iason - календарен светия от античната митология
Когато някое чуждо по произход и с непонятно значение име напомня българска или позната дума, хората го свързват с тази дума и го смятат образувано от нея, т.е. преосмислят името. Така от гръцкото Тихон - "щастливец" са възникнали имената Тихо, Тихол, Тишо и ние смятаме, че крият значение “тих”
Имената на календарните светци - еврейски, гръцки и латински, натрапени от византийските църковни власти, както в миналото, така и днес, са чужди на езика ни. Затова българинът открай време се е стремял да ги асимилира, да ги направи понятни по значение и по-лесни за изговор. Това се постига чрез превод или съкращаване.
Понеже и в недалечното минало мнозина образовани българи са знаели гръцки език, те разбирали значението на голяма част от имената и ги превеждали. Например, ако дядото се казвал Тодор или Доротей, което ще рече "дар от Бога, Божи дар", кръщавали внука Божидар. Това явление се е засилило особено много през Възраждането.
Ето още няколко български имена, които по всичко изглежда, че са превод на съответни гръцки: Благородна — Евгения, Боголюб — Теофил или Филотей, Възкресия — Анастасия, Кръстьо — Ставри, Надежда — Елпида, Небесна — Урания, Спас — Сотир, Сребро — Аргир.
Срещу редица други имена от български корен има близки, дори еднакви по значение гръцки или латински, но в повечето случаи българските са възникнали самостоятелно и семантичната близост е случайна. Такива са: Богдан — Теодосий, Божана — Теофана, Веселин — Иларион, Воин, Войно — Страти, Господин — Кирил, Желязко — Сидер, Живка, Жива — Зоя, Камен — Петър, Люба — Агапия, Мира — Ирина, Руса, Руска — Ксанта, Светла — Фота, Сретен — Тихон, Черньо — Мавро и много други. Често пъти гръцки думи и имена от един и същи корен се появяват в различен облик на български, напр. “хегемон” и “игумен” (гр. ἡγεμών и ἡγούμενος, в стбг. и двете с “и”, игемонъ и игоуменъ); “клерухия”, но “клир”; “дявол”, обаче “болид”; “иконом”, “еколог” и “синойкизъм”; Деметрий, Димитрий и Димитър.
Интересни са и различните лексикални елементи в състава на гръцките имена, които характеризират тяхното значение, както и превода им на български. Такива са например:
a – частица за отрицание в гръцкия език. Не всички имена съдържат тази частица, въпреки че започват с “а”. Но някои, като Атанас и Алипи, са пример за нещо противоположно
alexein – от гр. “ защитавам”. Александър, Алексей, Алекси, както и женските им форми, са все защитници на различни неща.
anа – от гр. “горе”. Анастасия (възкресение, буквално – ставане горе), Анатол (изгрев или буквално – горе е светло) са групата на “извисените” имена
andros – гр. “мъж”. Александър, всички имена с наставка – андър, както и Андрей. Това са “мъжествените” имена
angelos - гр. “новина”. Противно на общото мнение, “ангел” не значи безкрайно добро същество, а просто вестител. Ангел, Рангел, Евангелина, както и техните производни, са имена, свързани с “известяването, новината”
genes – гр. “начало”. Генади и Евгени са примери за имена, свързани с раждане или в по-широк смисъл – произход
geo – гр. “земя”. Георги, Гея са имена, свързани етимологически със земята
doros – гр. “подарък”. Свързва се най-често с theos – бог, при което се образуват имена като Теодор, Теодора или Доротея, които окачествяват носителите им като дар от бога
еu – гр. “добър, добро”. Евтим, Евгени, Евлоги, Евангелина образуват групата на “добрите” имена
eleos – гр. “състрадание”. Като антропонимична съставка, откриваме думата в имената Елеонора и Пантелей, които образуват групата на “страдалците”
kalos - гр. “хубав”. От този корен идват “хубавците” Калиник и Калоян, а според някои автори и Калин, Калина
nike – гр. “победа”. Гръцката богина на победата е вдъхновила не само производителите на марката Nike, но и присъства в името Николай и всички негови производни. Това са “имената победители”
pan – гр. “всичко”. Тук спадат имена като Панталей и Панайот, които въплъщават идеята за масовост, за “все”
theos – гр. “бог”. Не е случаен фактът, че много монашески имена започват с тази дума – Теодоси, Теодор/Теодора, Теохар, Теодот. Това е групата на “божествените” имена
phil – гр. “обичам, харесвам”. Филип, Филомен и Филодот образуват групата на “обичащите “
hare - гр. “добро”. Харитон и Теохар, макар и по-редки имена, съдържат гръцкия вариат на “добр-“
През средновековието църквата е поощрявала силно кръщаването на децата с имена на светци. Това е така и до днес, макар че църквата не играе съществена роля и употребата на тези имена е най-вече по повелите на традицията в именуването, както и родствените и етимологическите фактори. Гръцки имена на светците от Новия завет са например Петър, Теофан, Стефан, а на светци от по-късната християнска история - Екатерина, Николай, Георги и много други.
Гръцката митология и литература също са оставили запомнящи се наименования са дошли Мелиса, Дафне, Урания, Парис, Пандора, Орести, Одисей и др.
Личните имена и прозвища от гръцки произход показват голяма честота на употреба в творчеството на българските писатели. Това се свързва с периода, през който творят или за който пишат. За антропонимите в тези произведения, в частност и за гръцките, са правени интересни изследвания. Едно от тях е “За личните имена и прозвища в Старопланински легенди на Йордан Йовков”, направено от Веселин Игнатов:
....... Известно е, че Й. Йовков дълго обмисля как да назове всеки от героите си и че извлича антропоними от разнообразни източници. Обичайните подходи на писателя в тази насока са два: изхожда от име, което внушава „цяла история“, или търси такова, което „най-добре да изразява същността на лицето“.
Стефан. От гръцкото стефанос - венец. Венчаването е брачно свързване на мъж и жена. В някои краища на България венец (венчило) обозначава и самия съпруг (съпруга). Същото име авторът използва и в „Овчарова жалба“, свързвайки го пак с предбрачна любовна история. /Кошута/
Калистрат. Героят е „говорител“ на общественото мнение. Той се явява в легендата само когато трябва да се викне нещо на Стефан. Името може да се интерпретира според етимологията му. То е производно от гръцка лексема със значение добър войник. /Кошута/
Марга. От гръцкото маргарит - бисер. Цената на добродетелната жена е по-висока от бисер. Маргаритът символизира плодоносното женско начало. Героинята е „стопанката на къщата“ и като такава е текстова хипостаза на Великата Богиня майка. /Най-вярната стража/
Димчо Кехая. Димчо е съкращение от Димитър - посветен на богинята на плодородието Деметра, на майката земя. Умалителната форма съответства на нрава и поведението на героя. Той е плах, неуверен, след всяка дума поглежда жена си, която е активната страна в дома. /Най-вярната стража/
Василчо. Името е извлечено от песен. Антропонимът е от гръцки произход със значение царски, царствен. Героят е с подобаващ на името му външен вид: „левент, с рус перчем под накривения калпак, с развени чепкени отзад.“ В описваната епоха широките и веещи се дрехи са признак на юначество, разкрепостеност и свободна воля. Неговата текстова съдба се схожда с тази на царския син, прокълнат да се ожени за самодива. /Божура/
Постол. Име на собственик на воденица в Селския дол. Произлиза от гръцката дума пратеник. В смисъла на библията апостол означава проповедник, мисионер. В разказа обитателите на водениците са своеобразни пропагандатори на два типа морал и съответни модели на поведение. /Постолови воденици/
Елена. Името е от гръцки и означава слънчева светлина - Йовковата героиня е русокоса. Антропонимът отвежда към съпругата на Менелай от „Илиада“, символът на женската хубост. Според българската народна поезия в ела се превръща девойка, насилствено разделена от любимия си. /Овчарова жалба/......
Едни от най-популярните мъжки лични имена в България са именно от гръцки произход: Георги, Николай, Александър, Димитър, Петър, Стефан, Васил, Христо, Кирил, Тодор, Ангел и др.
цитирайНехриз от гр. neochrizos - "новопомазан"
Никандър от гр. Nikandros - “побеждаващ мъжете”
Никанор от гр. Nikanor - "който вижда победата"; календарен светия
Ники, Ника от гр. nike - "победа"
Никита от гр. niketes - "победител"; име на календарен светия
Никифор от гр. Nikeforos - "победоносец"; календарен светия
Никодим от гр. Nikodemos - "народопобедител"
Николай от гр. Nikolaos - "народопобедител"; име на календарен светия; официална форма срещу народното Никола
Никола съкратено от Николай
Николина женска форма от Никола(й)
Нина от гр. Nina - съкратено от Ioannina; сродно е с името на основателя на асирийската държава Нин; у нас се смята за умалителна форма от Николина
Одисей от гр. `Oduseus - , от античната митология
Олимп, Олимпия, Олимпиада от гр. Olympios - по името на планината Олимп
Онуфри(й) от гр. Onufrios - "който храни магарета"
Орести от гр. `Orestes - от античната митология
Ортодокс/а от гр. ortodoxos - “православен”
Орфей от гр. `Orfeas - от гръцката антична митология
Офелия по името на героинята в Шекспировата трагедия "Хамлет", от гр. ofelos - "полза, печалба"
Пагонат от гр. pafona - “пауница”
Паиси(й) от гр. paisios "детски" - монашеско име
Палая от гр. palaia - “стара”
Паликара, Паликари от диал. паликар - "юнак" (от гр. pallikari)
Панагия от гр. Panagia - "пресвета, всесвета" - епитет на Богородица
Панайот от гр. Panagiotes - "пресвети, всесвети"
Панарет от гр. Panaretos - "добродетелен, вседобродетелен"
Пандази от гр. pantaxes - “всежив”
Пандора от гр. Pandora - "дарена от всички, вседарена" - име от гръцката митология
Панталеймон от гр. Panteleemon - "всемилостив" - име на календарен светия
Пантелея женска форма от Панталеймон
Параскева от гр. paraskeue - "петък"; "подготовка" (за празника)
Параско от Параскева
Парашкева от Параскева с преход на ск в шк
Парашкев мъжка форма от Парашкева
Парис от гр. Paris - име от гръцката митология
Партен/и от гр. partenios - “целомъдрен, девствен”, име на календарен светия
Паруш от гр. "този, който прониква до същината на въпроса", а в евр. - синоним на "много бърз"
Паскал, Паско, Паскалина на гр. Paskalеs от Pasha - "Великден"
Пахомий от гр. Pahomios - "дебел, широкоплещест"; име на календарен светия; монашеско име
Педо, Педьо от гр. - “дете”, като бълг. Момчо, Мома
Пелагия, Пелаги от гр. Pelagia - "морска"; име на календарна светица
Пердика от гр. perdika - “яребица”
Перса, Персида от гр. Persis - “персийка”
Петра, Петрана, Петранка женска форма от Петър
Петър от гр. petros - "камък, скала" - библейско име на евангелски апостол, едно от най-разпространените имена у нас
Пимен от гр. poimen - "пастир, овчар" - име на календарен светия; монашеско име
Платон от гр. Platon - старогръцки философ и календарен светия
Плума от гр. ploumi - “накит, украшение”
Поликсения от гр. Polyxene - "много гостоприемна"
Полимен от гр. Polymenos - "много злопаметен"
Полит от гр. Poliets - “гражданин”
Полихрон от гр. poluhronios - “дълголетен”
Полиян от гр. poluantos - “обилен с цветя”
Пране, Праньо от гр. prama - “домащна вещ, покъщнина”, защитно име като Брусо, Стрехчо, Гърньо
Прокопи(й) от гр. Prokopios от prokope - "напредък, късмет, прокопсия"; име на календарен светия
Прота от гр. prote - “първа”
Прохор от гр. prohoreo - "напредвам"
Пульо от гр. pouli - “пиле, птиче”
Рафаел, Рафаела, Рафаил на гр. Rafael - от евр. "Бог цери"; име на един от библейските архангели
Рахил, Рахила на гр. Rahеl - от евр."дойна овца"; в библията любимата жена на Яков;
Ревека на гр. Rebekka - от евр. "блясък" - библейско име
Ресо, Ресен от гр. areso - "нравя се, харесвам се" или видоизменено от Арсо
Ризо от гр. rizoma - "корен, племе, род"
Сава гр. Savva , а то от sabbaton - "събота" или от името на индийски цар; име на календарен светия
Саранди, Саранда от гр. saranta - "40" - защитно име: да доживее до 40 дена (докато укрепне)
Севаст, Севаста, Севастия от гр. sebastos - "почитан, почтен"; титла на болярин в България и Византия през Средните векове
Селена от гр. Selene - “блестяща, лъчиста”, богиня на Луната
Сигма от гр. sigma - “буква С”
Сидер от гр. sidero - “желязо”
Симанд от гр. semantikos - “важен, значителен”
Симеон на гр. Symeon, библейско име, от евр. Шимон - "изслушване, изпълнение (на молитвата, на желанието)"
Скули от гр. skuli - “куче”, защитно, като Кучо, Песьо
Смирна от гр. smirna - “дръвче мирт или смола от него”
Сократ от гр. Xokrates - древен мислител
Сотир от гр. sotir - "спасител"
София от гр. sofia - "мъдрост"; име на календарна светица, майката на Вяра, Надежда и Любов
Софо от гр. - “мъдър”
Софрон(ий) от гр. Sofronios - "благоразумен"; име на календарен светия; Старо и рядко срещано име.
Спано от гр. spanios - “рядък, изключителен”
Спиридон от гр. Spyridon (от spyris - кошничка за хляб); име на календарен светия
Ставри, Ставро от гр. stauros - "кръст", еднакво по значение с Кръстьо
Стамат, Стаматка гр. Stamates от stamato - "спирам, прекратявам", еднакво по значение със Запрян
Стерьо от гр. stereos - “твърд, здрав”
Стефан(а) от гр. stefanos - "венец"; име на календарен светия - първият мъченик на Христовата вяра
Стилиян(а) гр. Stelianos - "стълпник" (от гр. stele - "стълп, колона") - име на календарен светия. Давали го като защитно име, защото свети Стилиян се смятал за защитник на децата.
Страти съкратено от Евстрати (от гр. Eustratios - "добър воин")
Таисия от гр. Tais
Таксим от гр. taxima - “обещание, обричане”
Тарас(ий) от гр. Tarasios - "безпокоен"; име на календарен светия; вече почти изчезнало;
Тахо от гр. tahys - "бърз";
Темелко побългарена форма на Темелион от гр. tememion - “основа” или Темелаки (от гр.-тур. temel - "основа")
Тео съкратено от Теодоси, Теофил и др.; гр. theos - "Бог"
Теодор(а) старинна и църковна форма на Тодор
Теодоси(й) от гр. Theodosios - "даден от Бога"
Теодосия женска форма от Теодоси
Теофан от гр. Theofanes - "богоявлен" - име на календарен светия
Теофана, Теофания от гр. theofania - "богоявление"
Теофил от гр.Theofilos - "боголюб, приятел на Бога"
Теохар от гр. Theohares - "Божия благодат"
Тимон от гр. Timonoos - "който почита"
Тимотей от гр. Timotheos - "който почита Бога"; библейско име; име на календарен светия; атински пълководец от IV в.пр.Хр.
Тихон от гр. Tyhon - "щастливец"; име на календарен светия
Тодор от гр. Theodoros - "Божи дар"; име на календарен светия; доста разпространено име
Тодора,Тодорка женска форма от Тодор
Трифон от гр. Tryfonos - "който обича удоволствия и веселия", "горд"
Трофим от гр. trofimos - "питомец, възпитаник"; име на календарен светия
Урания от гр. ouranios - "небесен"; име от гр. митология - муза на астрономията
Филалид от гр. filaletes - “правдолюбив”
Филарет от гр. Philaretos - "добродетелен"
Филимон от гр. Philemon - "обичащ" или "приятелски" - библейско име; име на календарен светия
Филип от гр. Philippos - "обичащ конете"
Филипа женска форма от Филип - рядко срещано име
Филотей от гр. filoteos - “любим на бога, боголюб”
Флор от гр. floros - “цвете”, то от лат. “flos, floris”
Франго от гр. fragkos - “европеец”
Фоти(й) гр. Photios (от гр. phos, photos - "светлина")
Харалампи(й)/я от гр. Haralampios - "светнал от радост"
Хари съкратено от Харитон, Харизан и др., б) гр. hare от haris, -itos - "прелест, добрина"
Харизан(а) от диал. харизан - "подарен" (от гр. harizo - "подарявам")
Харитин, Харитина от гр. haris, -itos - "прелест, добрина"
Харитон гр. Hariton от гр. haris, -itos - "прелест, доброта"; име на календарен светия
Хела от гр. "животворна светлина"; в гръцката митология сестра на Фрикс - когато двамата бягали от злата си мащеха Ино, Хела паднала в морето, което сега се нарича Хелеспонт - морето на Хела
Хрис, Хриса, Хриси, Хрисо от гр. hrysos - "златен, злато"
Хрисант, Хрисанта от гр. Hrysanthos - "златно цвете"; име на календарен светия
Христа, Христина женска форма от Христо
Христодор от гр. Hritstodoros - "дар от Христа"
Христодул от гр. Hristodoulos - "раб на Христа"
Христофор/а от гр. Hristoforos - "носител на Христа, христоносец"
Щергени от гр. sterea genia - “Здраво поколение!”
Щерион от гр. stereono - "закрепявам"
Щерьо от гр. stereos - "твърд, здрав"
Ян, Яна, Яне от гр. - съкратено от `Ioannes
Янаки от гр. Iannaki, умалително от Яни
Яначко умалително от Янаки
Яне, Яни от гр. Iannis, съкратено от Ioannes
Ясон от гр. `Iason - календарен светия от античната митология
Когато някое чуждо по произход и с непонятно значение име напомня българска или позната дума, хората го свързват с тази дума и го смятат образувано от нея, т.е. преосмислят името. Така от гръцкото Тихон - "щастливец" са възникнали имената Тихо, Тихол, Тишо и ние смятаме, че крият значение “тих”
Имената на календарните светци - еврейски, гръцки и латински, натрапени от византийските църковни власти, както в миналото, така и днес, са чужди на езика ни. Затова българинът открай време се е стремял да ги асимилира, да ги направи понятни по значение и по-лесни за изговор. Това се постига чрез превод или съкращаване.
Понеже и в недалечното минало мнозина образовани българи са знаели гръцки език, те разбирали значението на голяма част от имената и ги превеждали. Например, ако дядото се казвал Тодор или Доротей, което ще рече "дар от Бога, Божи дар", кръщавали внука Божидар. Това явление се е засилило особено много през Възраждането.
Ето още няколко български имена, които по всичко изглежда, че са превод на съответни гръцки: Благородна — Евгения, Боголюб — Теофил или Филотей, Възкресия — Анастасия, Кръстьо — Ставри, Надежда — Елпида, Небесна — Урания, Спас — Сотир, Сребро — Аргир.
Срещу редица други имена от български корен има близки, дори еднакви по значение гръцки или латински, но в повечето случаи българските са възникнали самостоятелно и семантичната близост е случайна. Такива са: Богдан — Теодосий, Божана — Теофана, Веселин — Иларион, Воин, Войно — Страти, Господин — Кирил, Желязко — Сидер, Живка, Жива — Зоя, Камен — Петър, Люба — Агапия, Мира — Ирина, Руса, Руска — Ксанта, Светла — Фота, Сретен — Тихон, Черньо — Мавро и много други. Често пъти гръцки думи и имена от един и същи корен се появяват в различен облик на български, напр. “хегемон” и “игумен” (гр. ἡγεμών и ἡγούμενος, в стбг. и двете с “и”, игемонъ и игоуменъ); “клерухия”, но “клир”; “дявол”, обаче “болид”; “иконом”, “еколог” и “синойкизъм”; Деметрий, Димитрий и Димитър.
Интересни са и различните лексикални елементи в състава на гръцките имена, които характеризират тяхното значение, както и превода им на български. Такива са например:
a – частица за отрицание в гръцкия език. Не всички имена съдържат тази частица, въпреки че започват с “а”. Но някои, като Атанас и Алипи, са пример за нещо противоположно
alexein – от гр. “ защитавам”. Александър, Алексей, Алекси, както и женските им форми, са все защитници на различни неща.
anа – от гр. “горе”. Анастасия (възкресение, буквално – ставане горе), Анатол (изгрев или буквално – горе е светло) са групата на “извисените” имена
andros – гр. “мъж”. Александър, всички имена с наставка – андър, както и Андрей. Това са “мъжествените” имена
angelos - гр. “новина”. Противно на общото мнение, “ангел” не значи безкрайно добро същество, а просто вестител. Ангел, Рангел, Евангелина, както и техните производни, са имена, свързани с “известяването, новината”
genes – гр. “начало”. Генади и Евгени са примери за имена, свързани с раждане или в по-широк смисъл – произход
geo – гр. “земя”. Георги, Гея са имена, свързани етимологически със земята
doros – гр. “подарък”. Свързва се най-често с theos – бог, при което се образуват имена като Теодор, Теодора или Доротея, които окачествяват носителите им като дар от бога
еu – гр. “добър, добро”. Евтим, Евгени, Евлоги, Евангелина образуват групата на “добрите” имена
eleos – гр. “състрадание”. Като антропонимична съставка, откриваме думата в имената Елеонора и Пантелей, които образуват групата на “страдалците”
kalos - гр. “хубав”. От този корен идват “хубавците” Калиник и Калоян, а според някои автори и Калин, Калина
nike – гр. “победа”. Гръцката богина на победата е вдъхновила не само производителите на марката Nike, но и присъства в името Николай и всички негови производни. Това са “имената победители”
pan – гр. “всичко”. Тук спадат имена като Панталей и Панайот, които въплъщават идеята за масовост, за “все”
theos – гр. “бог”. Не е случаен фактът, че много монашески имена започват с тази дума – Теодоси, Теодор/Теодора, Теохар, Теодот. Това е групата на “божествените” имена
phil – гр. “обичам, харесвам”. Филип, Филомен и Филодот образуват групата на “обичащите “
hare - гр. “добро”. Харитон и Теохар, макар и по-редки имена, съдържат гръцкия вариат на “добр-“
През средновековието църквата е поощрявала силно кръщаването на децата с имена на светци. Това е така и до днес, макар че църквата не играе съществена роля и употребата на тези имена е най-вече по повелите на традицията в именуването, както и родствените и етимологическите фактори. Гръцки имена на светците от Новия завет са например Петър, Теофан, Стефан, а на светци от по-късната християнска история - Екатерина, Николай, Георги и много други.
Гръцката митология и литература също са оставили запомнящи се наименования са дошли Мелиса, Дафне, Урания, Парис, Пандора, Орести, Одисей и др.
Личните имена и прозвища от гръцки произход показват голяма честота на употреба в творчеството на българските писатели. Това се свързва с периода, през който творят или за който пишат. За антропонимите в тези произведения, в частност и за гръцките, са правени интересни изследвания. Едно от тях е “За личните имена и прозвища в Старопланински легенди на Йордан Йовков”, направено от Веселин Игнатов:
....... Известно е, че Й. Йовков дълго обмисля как да назове всеки от героите си и че извлича антропоними от разнообразни източници. Обичайните подходи на писателя в тази насока са два: изхожда от име, което внушава „цяла история“, или търси такова, което „най-добре да изразява същността на лицето“.
Стефан. От гръцкото стефанос - венец. Венчаването е брачно свързване на мъж и жена. В някои краища на България венец (венчило) обозначава и самия съпруг (съпруга). Същото име авторът използва и в „Овчарова жалба“, свързвайки го пак с предбрачна любовна история. /Кошута/
Калистрат. Героят е „говорител“ на общественото мнение. Той се явява в легендата само когато трябва да се викне нещо на Стефан. Името може да се интерпретира според етимологията му. То е производно от гръцка лексема със значение добър войник. /Кошута/
Марга. От гръцкото маргарит - бисер. Цената на добродетелната жена е по-висока от бисер. Маргаритът символизира плодоносното женско начало. Героинята е „стопанката на къщата“ и като такава е текстова хипостаза на Великата Богиня майка. /Най-вярната стража/
Димчо Кехая. Димчо е съкращение от Димитър - посветен на богинята на плодородието Деметра, на майката земя. Умалителната форма съответства на нрава и поведението на героя. Той е плах, неуверен, след всяка дума поглежда жена си, която е активната страна в дома. /Най-вярната стража/
Василчо. Името е извлечено от песен. Антропонимът е от гръцки произход със значение царски, царствен. Героят е с подобаващ на името му външен вид: „левент, с рус перчем под накривения калпак, с развени чепкени отзад.“ В описваната епоха широките и веещи се дрехи са признак на юначество, разкрепостеност и свободна воля. Неговата текстова съдба се схожда с тази на царския син, прокълнат да се ожени за самодива. /Божура/
Постол. Име на собственик на воденица в Селския дол. Произлиза от гръцката дума пратеник. В смисъла на библията апостол означава проповедник, мисионер. В разказа обитателите на водениците са своеобразни пропагандатори на два типа морал и съответни модели на поведение. /Постолови воденици/
Елена. Името е от гръцки и означава слънчева светлина - Йовковата героиня е русокоса. Антропонимът отвежда към съпругата на Менелай от „Илиада“, символът на женската хубост. Според българската народна поезия в ела се превръща девойка, насилствено разделена от любимия си. /Овчарова жалба/......
Едни от най-популярните мъжки лични имена в България са именно от гръцки произход: Георги, Николай, Александър, Димитър, Петър, Стефан, Васил, Христо, Кирил, Тодор, Ангел и др.